ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року 
м. Черкаси

Справа № 703/701/21		
Провадження № 22-ц/821/1632/21		
Категорія: 304030000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.
за участю секретаря: Захарченко А.Д.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: фізична особи – підприємець ОСОБА_2 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу, подану представником фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 – адвокатом Савченком Станіславом Вадимовичем на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2021 року  (ухваленого під головуванням судді Ігнатенко Т.В. в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області) у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

03 березня 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ФОП  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди земельної ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,5289 га з кадастровим номером 7123788500:02:001:0210, яка розташована в адміністративних межах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області.
01 березня 2007 року,вказує ОСОБА_1 , між ним та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років, відповідно до умов якого: орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки і становить 280 грн., і видається у формі натуральній; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням (без урахування) індексів інфляції; орендна плата вноситься у такі строки – з 1 по 30 вересня, остаточно по 31 грудня.
16 серпня 2016 року між позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладено додаткову угоду про зміну умов до договору оренди земельної ділянки в адмінмежах Сунківської сільської ради від 01 березня 2007 року, відповідно до умов якої, сторони погодили внести зміни до договору від 01 березня 2007 року про те, що: нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2016 року становить 63867,65 грн.; договір укладено на 10 років з дати набрання чинності даної угоди; річна орендна плата становить не менше 7% від грошової оцінки земельної ділянки і вноситься орендарем коштами, наданням послуг або сільськогосподарською продукцією по ринковим цінам на час відпуску продукції.
Також, 15 серпня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду про зміну умов до договору оренди землі в адмінмежах Сунківської сільської ради від 01 березня 2007 року, відповідно до умов якої сторони погодили внести зміни до договору від 01 березня 2007 року про те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2019 року становить 46960,79 грн.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року у цивільній справі №703/1630/20, яке набрало законної сили 11 серпня 2020 року, вищевказаний договір оренди земельної ділянки між позивачем та ФОП ОСОБА_2 розірвано.
Позивач у своєму позові також зазначає, що відповідачем ФОП ОСОБА_2 умови договору оренди землі, з врахуванням зазначених додаткових угод, не виконано та не сплачено йому орендну плату за користування земельною ділянкою у 2020 році. При цьому, на думку позивача, розірвання договору за рішенням суду, яке відбулося з вини виключно відповідача, не перешкоджало у повній мірі використати у 2020 році орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, тобто для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки відповідач мав реальну можливість здійснити посів на даній земельній ділянці сільськогосподарських культур та зібрати врожай до прийняття судом вищевказаного рішення.
Позивач вказує, що станом на день його звернення із даним позовом до суду, ФОП ОСОБА_2 за вищевказаним договором оренди землі та додатковими угодами до нього має заборгованість зі сплати орендної плати за землю за 2020 рік у сумі 3287,26 грн., що становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Крім того, договором оренди землі передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 відсоток несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідачем ФОП ОСОБА_2 прострочено орендну плату з 01 січня 2021 року по 25 лютого 2021 року включно, тобто 56 днів, таким чином, сума пені за прострочення сплати відповідачем ФОП ОСОБА_2 орендної плати за землю становить 184,24 грн.
Враховуючи вищенаведене, з метою захисту своїх прав, ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської областііз даним позовом та просив постановити судове рішення, яким стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь заборгованість за орендною платою у сумі 3287,26 грн., пеню за прострочення сплати орендної плати у сумі 184,24 грн. та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та по наданню йому професійної правничої допомоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за орендною платою у сумі 3287,26 грн. та пеню за прострочення сплати орендної плати у сумі 184,24 грн., судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн., а також витрати по отриманню правничої допомоги у сумі 2000,00 грн., а всього 6379,50 грн.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки між сторонами у справі був укладений договір оренди землі, відповідачем ФОП ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за договором по сплаті орендної плати виконано не було, на адресу суду будь-яких належних доказів про сплату останнім орендної плати ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою не надано, у зв`язку із чим суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість та доведеність заявлених позивачем ОСОБА_1 вимог та необхідності їх задоволення.
Стосовно вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена представником позивача до розподілу сума витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. не відповідає критерію розумної дійсності та необхідності таких витрат, співмірності з ціною позову, ринковими цінами на правничу допомогу і наданими адвокатськими послугами, що, в свою чергу, покладає надмірний тягар на відповідача і суперечить принципу розподілу судових витрат, в зв`язку з чим суд вважав за необхідне зменшити вказану суму витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн., яка, з врахуванням задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 03 серпня 2021 року, представник ФОП ОСОБА_2 – адвокат Савченко С.В. вважаючи, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, при недостатньо повному дослідженні дійсних обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2021 рокута ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1  відмовитив повному обсязі.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, позивачем невірно визначено відповідача у справі, а судом першої інстанції необґрунтовано відхилено доводи відповідача щодо процесуального статусу учасників справи, а також не залучено СТОВ «Зеленівське» в якості третьої особи, як фактичним користувачем земельної ділянки.
Також, суд першої інстанції не надав належної уваги тому, що за умовами договору суборенди від 01 січня 2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2  та ФГ «Глуган М.М.», відповідач не мав права здійснювати використання земельної ділянки, належної позивачеві, оскільки таке право набуто суборендарем. 

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Фактичні обставини справи 

З наявних матеріалів справи вбачається, що гідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №115697 від 17 квітня 2012 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних акті на право власності на землю та на право постійного користування землею ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1477 від 04 жовтня 2010 року, є власником земельної ділянки площею 1,5289 га з кадастровим номером 7123788500:02:001:0210, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.7).
01 березня 2007 року між ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Смілянському райвідділі ЧРФДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03 квітня 2007 року за №040779200023 (а.с.8).
Відповідно до умов Договору, орендодавець надає в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,53 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Сунківської сільської ради, строком на 10 років.
Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки і становить 280,00 грн. і видається у формі натуральній.
Відповідно до п.10 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням (без урахування) індексів інфляції.
Згідно п.11 Договору, орендна плата вноситься у такі строки – з 1 по 30 вересня, остаточно по 31 грудня.
Пунктом13 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом.
Відповідно до п.14 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення.
В подальшому, 16 серпня 2016 року між орендодавцем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , укладено додаткову угоду про зміну умов до договору оренди землі в адмінмежах Сунківської сільської ради від 01 березня 2007 року, зареєстрований у Смілянському районному відділі Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України» від 04 квітня 2007 року за №040779200023, відповідно до якої, сторони уклали цю угоду про зміну умов договору оренди землі від 01 березня 2007 року, кадастровий номер: 7123788500:02:001:0210, площею 1,5289 га (а.с.9).
Згідно п.2 Додаткової угоди, сторони домовилися внести зміни та доповнення до пункту 5 договору «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2016 року становить 63867,65 грн.».
Відповідно до п.3 Додаткової угоди, сторони домовилися внести зміни та доповнення до пункту 8 договору «Договір укладено на 10 (десять) років» з дати набуття чинності даної угоди».
Згідно п.4 Додаткової угоди 3, пункт 9 договору оренди землі викласти в редакції «Річна орендна плата не менше 7% від грошової оцінки земельної ділянки вноситься орендарем коштами, надання послуг або сільськогосподарською продукцією по ринковим цінам на час відпуску продукції».
15 серпня 2019 року між орендодавцем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , укладено додаткову угоду про зміну умов до договору оренди землі в адмінмежах Сунківської сільської ради від 01 березня 2007 року, зареєстрований у Смілянському районному відділі Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України» від 04 квітня 2007 року за №040779200023, відповідно до якої, сторони уклали цю угоду про зміну умов договору оренди землі від 01 березня 2007 року, кадастровий номер: 7123788500:02:001:0210, площею 1,5289 га (а.с.10).
Відповідно до п.1 вказаної Додаткової угоди, сторони домовилися внести зміни та доповнення до пункту 5 договору «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2019 року становить 46960,79 грн.».
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року, яке набрало законної сили 11 серпня 2020 року, у цивільній справі №703/1630/20 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 та Білозірської сільської ради Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ФГ «ГЛУГАН М.М.», про визнання протиправним та скасування державної реєстрації права суборенди земельної ділянки, розірвання договору оренди земельної ділянки, встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №207049290 від 17 квітня 2020 року, 12 січня 2017 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,5289 га, з кадастровим номером 7123788500:02:001:0210, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 1149030271237. В цей же день, за ФОП ОСОБА_2 , на підставі договору оренди землі від 01 березня 2007 року та додаткової угоди від 16 серпня 2016 року, зареєстровано право оренди вищевказаної земельної ділянки. (а.с.14-17).
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору суборенди №0210 від 01 січня 2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2  (суборендодавець) та  ФГ «Глуган М.М.» (суборендар) земельна ділянка площею 1,5289 га, кадастровий номер 7123788500:02:001:0210 передана в суборенду, на строк з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року. (а.с. 45-48)

Позиція Черкаського апеляційного суду 

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ФОП ОСОБА_2 – адвоката Савченка С.В. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Частиною четвертою ст. 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Частиною 1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі»  та ст. 93 Земельного кодексу України договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Форма, спосіб і строки розрахунку по орендній платі є однією із істотних умов договору оренди землі, на які погодилися сторони за обоюдною, добровільною згодою та яка не суперечить інтересам держави, суспільства та інших фізичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
За змістом ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
       Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Із матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що 01 березня 2007 року між ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, строком на 10 років.
Згідно умов п.9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки і становить 280 гривень і видається у формі натуральній.
Відповідно п.11 Договору, орендна плата вноситься у такі строки – з 1 по 30 вересня, остаточно по 31 грудня.
Згідно п.13 Договору, розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом.
Відповідно до п.14 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення.
16 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , укладено додаткову угоду про зміну умов до договору оренди землі від 01 березня 2007 року, згідно умов якої, сторони домовилися внести зміни та доповнення до пункту 5 договору «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2016 року становить 63867,65 грн.».
Також, зокрема, сторони домовилися пункт 9 договору оренди землі викласти в редакції «Річна орендна плата не менше 7% від грошової оцінки земельної ділянки вноситься орендарем коштами, надання послуг або сільськогосподарською продукцією по ринковим цінам на час відпуску продукції».
15 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , укладено додаткову угоду про зміну умов до договору оренди землі від 01 березня 2007 року, відповідно до умов якої, сторони домовилися внести зміни та доповнення до пункту 5 договору «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2019 року становить 46960,79 грн.»
З аналізу положень Договору оренди землі та додаткових угод до нього вбачається, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем один раз на рік не пізніше 31 грудня кожного року, в якому діяв даний договір, з врахуванням додаткових угод.
Згідно Договору суборенди земельної ділянки №0210 від 01 січня 2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ФГ «Глуган М.М.», в суборенду передається земельна ділянка кадастровий номер 7123788500:02:001:0210 загальною площею 1,5289 га, цільове призначення якої: для ведення товарного селянського господарства, що знаходиться в адміністративних межах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області. Договір укладено на строк з 1 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року. Плата сплачується орендодавцю не пізніше 31 грудня 2020 року або за згодою сторін (а.с.45-48).
Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки по договору суборенди № 0210 від 1 січня 2020 року, ФОП ОСОБА_2 та ФГ «Гуглан М.М.» склали цей акт про те, що земельна ділянка загальною площею 1,5289 га кадастровий номер 7123788500:02:001:0210, що надається в суборенду терміном на один рік, придатна для використання за цільовим призначенням та відповідає умовам договору суборенди. Земельна ділянка відведена в натурі, межові знаки показані суборендодавцю та передані йому на зберігання (а.с.49).
Є безпідставним посилання представника ФОП ОСОБА_2 – адвоката Савченка С.В. в апеляційній скарзі на те, що за умовами договору суборенди від 01 січня 2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2  та ФГ «Глуган М.М.», відповідач не мав права здійснювати використання спірної земельної ділянки впродовж 2020 та 2021 років та, відповідно, у останнього відсутній обов`язок щодо сплати ОСОБА_1 орендної плати за використання ділянки.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року у цивільній справі №703/1630/20, визнано протиправною реєстрацію додаткової угоди від 1 січня 2020 року номер 0210, укладеної між ФОП ОСОБА_2 та ФГ «Глуган М.М.» про суборенду земельної ділянки та скасовано державну реєстрацію даної угоди; розірвано договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 (а.с.14-17).
Відповідно до статті 77 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частина шоста статті 93 ЗК України передбачає, що орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про оренду землі», орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.
Як вбачається із змісту рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2020 року у цивільній справі №703/1630/20, передача орендарем ФОП ОСОБА_2 в суборенду ФГ «ГЛУГАН М.М.» земельної ділянки площею 1,5289 га, з кадастровим номером 7123788500:02:001:0210, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 1149030271237, власником якої є позивач ОСОБА_1 , відбулася з порушенням вимог ч.1 ст.8 Закону України «Про оренду землі», оскільки це не передбачено договором оренди даної земельної ділянки та така передача відбулася без письмової згоди власника земельної ділянки - ОСОБА_1 .
Таким чином, Договір суборенди земельної ділянки №0210 від 01 січня 2020 року, стороною якого ОСОБА_1 не є та на його укладення письмової згоди не надавав, не може слугувати підставою для звільнення орендодавця за Договором оренди землі та Додатковими угодами до нього від обов`язку сплати ОСОБА_1 орендної плати.
Щодо сплати пені за прострочення виконання зобов`язання, колегія зазначає наступне. 
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом п. 14 укладеного між сторонами Договору його сторони визначили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення.
При цьому, сторони договору оренди погодили строки орендної сплати, саме з 1 по 30 вересня, остаточно по 31 грудня поточного року, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку що орендна плата, яку ФОП ОСОБА_2 повинен був сплатити ОСОБА_1 за 2020 рік, вважається простроченою з 01 січня 2021 року.
Оцінивши в сукупності наявні по справі докази, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди земельної ділянки.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування постановленого судом першої інстанції рішення за наведених в апеляційній скарзі підстав.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу, подану представником фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 – адвокатом Савченком Станіславом Вадимовичем – залишити без задоволення.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2021 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди земельної ділянки – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча          О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак

/ текст постанови суду виготовлений 14 вересня 2021 року/