ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 липня 2021 року           справа №200/1479/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Гайдара А.В., 
за участю секретаря судового засідання Сізонова Є.С.,
представника відповідача Пономарьова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №200/1479/20-а (суддя І інстанції Мозговая Н.А., повний текст складено 03 лютого 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

                                                     УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0006935204 від 31.10.2019 року, відповідно до якого застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 1 303 604,55 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення ГУ ДПС у Донецькій області № 0006935204 від 31.10.2019 року в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 321 382,55 грн.. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірне рішення, оскільки під час проведення камеральної перевірки було встановлено несвоєчасну сплату позивачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Судом не враховано, що судове рішення про стягнення податкового боргу, яким встановлено порядок його виконання шляхом розстрочення сплати боргу, не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді штрафних санкцій.
Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, позивач до судового засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питань повноти та своєчасності розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість за період з 28.07.2017 року по 19.09.2019 року, за результатами якої складено акт від 26.09.2019 року № 91/05-99-52-04/3337119 (т.1, а.с. 25-28).
Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасності сплати сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно рішень суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу по справам № 2а/0570/21291/2011 від 24.11.2011 року, від 07.12.2010 року №927, №2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012 року, №927 №2а/0570/4516/2012 року від 27.04.2012 року, №805/2426/15а від 28.07.2015 року, №805/16715/13-а від 28.11.2013 року, №805/2079/14 від 28.11.2016 року та згідно декларацій з податку на додану вартість за червень, липень 2017 року.
На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.10.2019 року № 0006935204, яким згідно статті 126 Податкового кодексу України до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 20 % за затримку на 730, 734, 735, 736, 737, 740, 741, 742, 743, 744, 745, 746, 747, 748, 749, 750, 751, 752, 753, 758, 974, 1382, 1400, 1457 1493, 1494, 2303, 2304, 2342, 2417, 2458, 2459 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 6 518 022,72 грн. в розмірі 1 303 604,55 грн. (т.1, а.с. 40-41).
Як вбачається з акту перевірки та розрахунку фінансових санкцій до спірного податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції в розмірі 321 382,55 грн. застосовані до позивача за несвоєчасну сплату податку на додану вартість згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу.
Так, постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/2079/14 від 24.02.2014 року з розрахункових рахунків обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість стягнуто кошти в розмірі 8 467 806,00 грн. За змістом постанови заборгованість з податку на додану вартість виникла через несплату узгодженого грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість №9088359641 від 20.01.2014 року. Зазначеним рішенням встановлений порядок і строк його виконання шляхом відстрочення виконання судового рішення на 12 місяців та розстрочення його виконання на 60 місяців з моменту набрання постановою законної сили.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/2426/15-а від 28.07.2015 року з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» стягнуто заборгованість з податку на додану вартість в сумі 21 314 654,00 грн. В зазначеній постанові встановлено, що позивачем не сплачено у встановленні строки зобов`язання з податку на додану вартість, задекларовані в деклараціях за звітні податкові періоди: січень, лютий, березень та квітень 2015 року. Ухвалою суду від 28.07.2015 року виконання цієї постанови розстрочено шляхом стягнення з липня 2015 року по листопад 2015 року щомісячно в сумі 3000 грн., з грудня 2015 року по травень 2020 року по 387 266,44 грн. та у червні 2020 року в сумі 387 266,24 грн.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/16715/13 від 28.11.2013 року з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» стягнуто заборгованість з податку на додану вартість в сумі 16 289 551,98 грн. Відповідно до цієї постанови заявлена до стягнення заборгованість виникла через несплату податкового боргу, що виник через несплату чергового платежу по розстрочці узгодженого грошового зобов`язання згідно рішень ДПС у Донецькій області, що задекларований в деклараціях за березень,травень 2013 року, липень, вересень 2013 року, податкового повідомлення рішення № 0001822340 від 03.07.2013 та пені. Наведеною постановою встановлено порядок та строк її виконання здійснення стягнення з рахунків, починаючи після набрання чинності судовим рішенням по справі та шляхом перерахування протягом 59 місяців по 271 492,53 грн. щомісячно та в останній 60-й місяць в сумі 271 492,71 грн.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012 року з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» стягнуто заборгованість з податку на додану вартість в сумі 17 476 498,72 грн. Зазначеною постановою встановлено несплату позивачем у встановлені строки зобов`язання з податку на додану вартість за жовтень, листопад та грудень 2011 року, січень 2012 року та чергового платежу по розстрочці боргу згідно договору розстрочки від 30.01.2012р. Наведеною постановою встановлено строк її виконання, відстрочено виконання строком на 12 місяців від дня набрання нею законної сили та розстрочено її виконання строком на 60 місяців шляхом внесення щомісячно в сумі 291 274,98 грн.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 2а/0570/4516/2012 від 27.04.2012року з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» стягнуто кошти в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 32 858 540,42 грн. Відповідно до цієї постанови судом встановлено несплату позивачем у встановлені строки зобов`язання з податку на додану вартість в деклараціях№9013356365, №9016615521, №9016615204, №9016622639 та уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № 9020134022. В постанові встановлено строк її виконання, шляхом відстрочення виконання строком на 12 місяців та розстрочення на 120 місяців, починаючи з травня 2013 року, шляхом сплати суми боргу у розмірі 32 858 540,42 грн. щомісячними платежами у розмірі 273 821,17 щомісячно, а в квітні 2023 року в сумі 273 821,19 грн.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі №2а/0570/21291/2011 від 24.11.2011 року з рахунків у банках, обслуговуючих обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» стягнуто кошти в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 18 140 187,41 грн. В зазначеній постанові встановлено несплату позивачем у встановлені строки зобов`язання з податку на додану вартість визначених в деклараціях № 9002874743 за червень 2010р., № 9003629842 за квітень 2011р., №9004324624 за травень 2011р., №9005058618 за червень 2011р., № 9006981689 за липень 2011р., № 9008065702 за серпень 2011р., №9009354497 за вересень 2011р. (звітний період, за який виправляються помилки серпень 2011р.), №90080000307 за серпень 2011р. (звітний період, за який виправляються помилки червень 2011р.) та несплату штрафних санкцій, визначених в податкових повідомленнях-рішеннях від 30.06.2011р. №0006661542 в сумі у розмірі 673 735,23 грн. та від 30.06.2011р. №0006651542 у розмірі 1 363 089,58 грн. В постанові встановлено строк її виконання шляхом відстрочення виконання строком на 12 місяців та розстрочення на 60 місяців: по 302336,46 грн. щомісячно, починаючи з грудня 2012 року, до повного погашення зазначеної суми боргу з останнім платежем у розмірі 302 336, 27 грн. у березні 2017 року.
В акті камеральної перевірки кінцевим строком сплати зобов`язань, сплату яких розстрочено судовими рішеннями, визначено дату набрання законної сили такими рішеннями.
14.11.2019 року позивач звернувся зі скаргою на спірне податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України, яка рішенням ДПС України від 15.01.2020 року залишена без задоволення (т.1, а.с. 42-52).
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).
За приписами п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
У відповідності до вимог п. 76.1 статті 76 Податкового кодексу камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
За приписами п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно пунктом 203.1 статті 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до пункту 203.2 статті 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що в порушення вимог законодавства контролюючий орган поза межами встановлених Кодексом строків (1095 днів) провів перевірку позивача стосовно несвоєчасної сплати податку на додану вартість згідно декларацій за червень 2010р., квітень 2011р., травень 2011р., червень 2011р., липень 2011р., серпень 2011р., вересень 2011р., жовтень, листопад та грудень 2011 року, січень 2012 року, березень, травень 2013 року, липень, вересень 2013 року, січень 2014р., січень, лютий, березень та квітень 2015 року, за результатами якої складено акт від 26.09.2019 року № 91/05-99-52-04/3337119 та прийнято спірне рішення.
Пунктом 113.1 статті 113 Податкового кодексу України передбачено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань.
Згідно з пунктом 114.1 статті 114 Податкового кодексу України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.
За правилами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Тобто, положенням наведеної норми податкового законодавства чітко визначено, що контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.
Враховуючи, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 ПК України, відповідно штрафні санкції можуть бути застосовані в межах 1095 днів, з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 826/11626/15, від 05 липня 2019 року у справі № 820/11541/13-а.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що приймаючи спірне рішення про застосування штрафних санкцій в розмірі 321 382,55 грн. відповідачем було порушено строки давності, встановлені статтею 102 Податкового кодексу України, а тому вірно скасовано спірне рішення в цій частині.
Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що судове рішення про стягнення податкового боргу, яким встановлено порядок його виконання шляхом розстрочення сплати боргу, не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді штрафних санкцій. Проте, застосування штрафних санкцій повинно здійснюватися контролюючим органом в порядку та в межах граничних строків, визначених Податковим кодексом.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №200/1479/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №200/1479/20-а - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена 27 липня 2021 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 27 липня 2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                      Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                     А.А. Блохін

                                                                                                                         А.В. Гайдар