УХВАЛА

05 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/6798/20
адміністративне провадження № К/9901/16254/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року у справі №280/6798/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом, -
у с т а н о в и в :
Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача суму податкового боргу зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 18750,00 грн на користь УК у Шевч.р-ні м.Зап./Шевч./18011000, код отримувача ЄДРПОУ 38025367 Казначейство України ЕАП.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року, позовну заяву повернуто позивачу, оскільки позивачем (суб`єктом владних повноважень) всупереч вимог частини першої статті 26, пункту 2 частини п`ятої статті 160, частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначено у позові зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування відповідача (фізичної особи) та не додано до позовної заяви доказу надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування відповідача. Позивачем не усунуто недоліки позовної заяви відповідно до ухвали суду від 26 жовтня 2020 року. Оскільки відкрити провадження в адміністративній справі за наданими позивачем документами - не вбачається можливим, тому суд першої інстанції дійшов висновку про повернення позову відповідно до пункту частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вважаючи зазначені судові рішення ухваленими з порушенням норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк тривалістю 10 днів для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати підстави для поновлення строку та докази на підтвердження таких обставин та документу про сплату судового збору.
На виконання вимог вищенаведених ухвал скаржник подав до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та платіжне доручення від 04 червня 2021 року №595 на суму 2270,00 грн.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
За змістом частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.
Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року у справі №280/6798/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                              І. В. Дашутін
Судді                                                                                                                   О. О. Шишов
                                                                                                                            М. М. Яковенко