Ухвала
13 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 204/7071/20
провадження № 61-14036ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 
2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) виробничо-комерційне підприємство «Укрпромзабезпечення» міського громадського об`єднання інвалідів Дніпропетровська «Творчість», товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробілдінггруп» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 
до підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) виробничо-комерційне підприємство «Укрпромзабезпечення» міського громадського об`єднання інвалідів Дніпропетровська «Творчість» 
(далі - ВКП «Укрпромзабезпечення»), товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробілдінггруп» (далі - ТОВ «Дніпробілдінггруп»), 
в якомупросила: встановити факт трудових відносин між ОСОБА_1 
та ВКП «Укрпромзабезпечення» в період з 19 вересня 2016 року 
по 14 травня 2016 року на посаді інженера з кошторисної справи; зобов`язати відповідача ВКП «Укрпромзабезпечення» внести записи 
до трудової книжки про прийняття позивачки на роботу 
до ВКП «Укрпромзабезпечення» на посаду інженера з кошторисної справи 19 вересня 2016 року та запис про звільнення із займаної посади 14 вересня 2016 року, видати накази про призначення на посаду та звільнення 
з посади, видати копію трудової угоди; зобов`язати відповідача 
ВКП «Укрпромзабезпечення» подати дані про період роботи позивачки 
з 19 вересня 2016 року по 14 жовтня 2016 року 
у ВКП «Укрпромзабезпечення» до Чечелівської державної податкової інспекції Головного управління Державної податкової служби 
у Дніпропетровській області по встановленому факту трудових відносин з ВКП «Укрпромзабезпечення» та зареєструвати в цій установі трудову угоду; зобов`язати ВКП «Укрпромзабезпечення» подати дані про період роботи позивачки з 19 вересня 2016 року по 14 жовтня 2016 року 
у ВКП «Укрпромзабезпечення» та зарахуванню стажу до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по встановленому факту 
трудових відносин з ВКП «Укрпромзабезпечення»; зобов`язати 
ВКП «Укрпромзабезпечення» передати до архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради дані про період роботи позивачки з 19 вересня 2016 року 
по 14 жовтня 2016 року в ВКП «Укрпромзабезпечення» на посаді інженера з кошторисної справи; стягнути з ВКП «Укрпромзабезпечення» 
на користь позивачки заборгованість з невиплаченої заробітної плати 
в сумі 1 844, 96 грн за період роботи з 19 вересня 2016 року по 14 жовтня 2016 року; зобов`язати ВКП «Укрпромзабезпечення» із загальної нарахованої суми по заробітній платі за фактично відпрацьований позивачкою час у ВКП «Укрпромзабезпечення» з 19 вересня 2016 року 
по 14 жовтня 2020 року 8 503, 10 грн здійснити утримання та сплатити 
до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 1 530, 56 грн; зобов`язати ВКП «Укрпромзабезпечення» здійснити утримання 
із загальної нарахованої суми по заробітній платі за фактично відпрацьований позивачкою час у ВКП «Укрпромзабезпечення» з 19 вересня 2016 року по 14 жовтня 2020 року 8 503, 10 грн та сплатити 
до бюджету військовий збір в сумі 127, 55 грн; зобов`язати 
ВКП «Укрпромзабезпечення» за отримані працівником доходи за фактично відпрацьований позивачкою час у ВКП «Укрпромзабезпечення» з 19 вересня 2016 року по 14 жовтня 2020 року в розмірі 6 844, 94 грн сплатити 
єдиний соціальний внесок в розмірі 1 505, 90 грн; зобов`язати 
ВКП «Укрпромзабезпечення» виплатити позивачці загальну суму нарахованої заборгованості вихідної допомоги з 15 жовтня 2016 року 
по день прийняття судом рішення по справі станом на 01 грудня 2020 року без утримань і сплати податків становить 447 581 грн; зобов`язати 
ВКП «Укрпромзабезпечення» з загальної суми нарахованої заборгованості вихідної допомоги 447 581 грн з 15 жовтня 2016 року 
по 01 грудня 2020 року станом на 01 грудня 2020 року здійснити утримання та сплатити до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 
81 061, 56 грн; зобов`язати ВКП «Укрпромзабезпечення» із загальної суми нарахованої заборгованості вихідної допомоги 447 581 грн з 15 жовтня 
2016 року по 19 жовтня 2020 року станом на 01 грудня 
2020 року здійснити утримання та сплатити до бюджету військовий збір 
в сумі 6 755, 13 грн; зобов`язати ВКП «Укрпромзабезпечення» 
за фактично отримані працівником доходи в розмірі 362 525, 31 грн 
у вигляді вихідної допомоги з 15 жовтня 2016 року по 01 грудня 2020 року станом на 01 грудня 2020 року сплатити до бюджету єдиний соціальний внесок в сумі 79 755, 57 грн; визнати недійсним оформлення трудових відносин між позивачкою та ТОВ «Дніпробілдінггруп»; зобов`язати відповідача ТОВ «Дніпробілдінггруп» скасувати записи в державних реєстрах податкової інспекції та пенсійному фонді на 1 робочий день, замість цих даних зобов`язати відповідача ВКП «Укрпромзабезпечення» виконати вимоги позовної заяви.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 09 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року, у задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовлено.
18 серпня 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій 
просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду 
м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Заявниця подала клопотання, в якому просить звільнити її від сплати судового збору.
Як на підставу звільнення від сплати судового збору
ОСОБА_1 посилається на те, що вона є матір`ю та законним представником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 
з 14 квітня 2015 року є дитиною з інвалідністю. Вказує, що її майновий 
стан не дозволяє сплатити повністю (чи навіть частково) судовий збір, 
вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі, оскільки не працевлаштована та доглядає дитину з інвалідністю і отримує виключно соціальну допомогу на дитину-інваліда, отже не має можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у визначеному законом розмірі.
Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення 
у справі за умови що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» 
та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній 
у частині першій цих статей.
Особа, яка заявляє клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Заявниця подала до суду: копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 ; копію довідки № 567 
від 15 червня 2015 року; копію медичного висновку № 10 від 14 квітня 
2015 року на дитину (підлітка)-інваліда з дитинства в віці до 18 років; відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК - 5 від 05 липня 2021 року); 
копію відомості 33 Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 08 червня 2021 року № 356; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 434 від 07 липня 2021 року; копію довідки з Дніпровського міського центру зайнятості 
№ 2463 від 06 липня 2021 року; копію виписки акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» по картці №   НОМЕР_2 
від 16 серпня 2021 року на ім`я ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року по 16 серпня 2021 рік.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.
У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. 
При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення 
від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір 
та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення 
та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, 
суд касаційної інстанції вважає за можливе зменшити заявниці розмір судового збору за подання касаційної скарги до 1 290 грн, що не перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу, та відстрочити його сплату у цій справі до ухвалення судового рішення.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявниця зазначила неправильне застосування судами норм матеріального, 
вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених 
у постанові Верховного Суду України від 03 липня 2013 року у справі 
№ 6-60цс13, від 29 січня 2014 року у справі № 6-144цс13, від 04 лютого 
2015 року у справі № 6-239цс14, від 24 червня 2015 року у справі 
№ 6-738цс15, від 26 жовтня 2016 року у справі № 1395цс16, від 14 грудня 2016 року у справі № 428/7002/14-ц, від 18 січня 2017 року у справі 
№ 6-2912цс16, від 06 грудня 2017 року у справі № 6-331цс17 та постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17, 
від 08 жовтня 2018 року у справі № 553/954/17, від 06 березня 2019 року 
у справі № 802/2066/16-а, від 24 квітня 2019 року у справі № 607/14495/16-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 815/954/18, від 14 травня 2020 року 
у справі № 640/1099/19, від 17 червня 2020 року у справі № 688/4284/13-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також вказала, що суди не дослідили належним чином зібрані 
у справі докази, розглянули справу у порядку спрощеного позовного провадження, в той час, як справа підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження та за відсутності учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Посилання заявниці на неврахування судами роз`яснень, які містяться 
у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року 
№ 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», від 01 листопада 
1996 року № 9 «Про застосування Конституції України» та від 18 грудня 
2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», а також на рішення Вищого адміністративного суду України від 19 січня 2012 року у справі 
№ К-58453/09, від 07 лютого 2012 року у справі № К-19381/10, від 06 березня 2012 року у справі № К-24741/09 не є визначеною частиною другою 
статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень.
Частиною першою статті 394 ЦПК України визначено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року подана 
у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням 
вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить 
підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 136, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити частково.
Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору 
за подання касаційної скарги на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року до 1 290 грн.
Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 
1 290 грн за подання касаційної скарги на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року до ухвалення судового рішення у справі судом касаційної інстанції.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) виробничо-комерційне підприємство «Укрпромзабезпечення» міського громадського об`єднання інвалідів Дніпропетровська «Творчість», товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробілдінггруп» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 09 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 29 липня 2021 року. 
Витребувати із Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська вищезазначену цивільну справу № 204/7071/20.
Надіслати відповідачам копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, 
який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 30 вересня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович