ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2021 р.            Справа№ 910/13620/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кравчука Г.А.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Козир Т.П. 
  
при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання
розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління", м. Світловодськ, смт Власівка
про ухвалення додаткового рішення 
у справі №910/13620/20 
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління", м. Світловодськ, смт Власівка
до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Південна залізниця", м. Харків
про стягнення 365 761, 80 грн,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/13620/20 позов задоволено частково.
Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" код платника № 2829516, відкритого на підставі договору про надання послуг №07130/ПЗ-2018 від 07.02.2018 року, шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошових коштів у сумі 356 026,32 грн.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" суму судового збору в розмірі 5 340,40 грн.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТ "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 скасувати в частині задоволення позовних вимог, прийнявши у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
20.05.2021 Північним апеляційним господарським судом було винесено постанову, якою апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №     910/13620/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №     910/13620/20 залишено без змін.
26.05.2021 від Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" до Північного апеляційного господарського суду подана заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27     500,00 грн.
23.06.2021 матеріали справи №     910/13620/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 призначено розгляд заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/13620/20 у судовому засіданні на 01.07.2021 о 16 год. 20 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 розгляд заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу     у справі №     910/13620/20 відкладено на 08.07.2021 о 16 год. 00 хв.
07.07.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від представника АТ "Уккрзалізниця" надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що заявлені Товариством з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" витрати на правову допомогу в розмірі 27 500,00 грн є необґрунтованими та непідтвердженими належними доказами.
08.07.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" надійшло клопотання про розгляд заяви останнього без участі представника Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління".
У судове засідання 08.07.2021 з`явився представник АТ "Укрзалізниця", проти задоволення заяви про стягнення витрат на послуги адвоката заперечував, просив апеляційний господарський суд зменшити витрати на послуги адвоката.
Представник заявника у судове засідання 08.07.2021 не зявився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи клопотання представника заявник про розгляд заяви без участі останнього та враховуючи, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління", повідомлених належним чином про час та місце судового засідання у суді апеляційної інстанції. 
Стосовно розподілу судових витрат у даній справі за результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке. 
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України). 
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 129 ГПК України покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, судові витрати позивача у суді апеляційної інстанції складаються з витрат на професійну правову допомогу в сумі 27 500,00 грн, про розподіл яких за результатами розгляду апеляційної скарги у даній справі заявлено останнім. 
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 3 ГПК України).
При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
-    попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
- розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Частинами 1, 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Однак, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з:
- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу  в сумі 27    500,00 грн у зв`язку з розглядом апеляційної скарги позивачем додано до заяви про розподіл витрат: копію Договору №001/2020-ЮР про надання правової допомоги від 15.07.2020, копію Додаткової угоди №2 від 18.01.2021 до договору про надання правової допомоги №001/2020-ЮР від 25.07.2020; копію рахунку №0003 від 20.05.2021; копію Акта приймання - передачі наданих послуг №2 від 20.05.2021; копію платіжного доручення №5104 від 21.05.2021 про сплату 27500,00 грн за правову допомогу під час розгляду справи Північним апеляційним господарським судом справи №910/13620/20 згідно рах. №0003 від 20.05.2021; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КВ №000445 від 07.02.2019.  
Згідно з Договором №001/2020-ЮР про надання правової допомоги від 15.07.2020 (далі - Договір від 15.07.2020), укладеного між Адвокатським об`єднанням "Ватт енд Стефенсон" (Адвокатське об`єднання) та Товариством з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" (Клієнт), сторони узгодили, що Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 1.1. Договору від 15.07.2020).  
Відповідно до п. 2.1 Договору від 15.07.2020 Адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги:
- представництво у встановленому законом порядку інтересів Клієнта в господарських судах, а також в інших органах під час розгляду правового спору, де учасником виступає Клієнт, в тому числі, складає та подає заяви, скарги, процесуальні та інші документи правового характеру, засвідчує належність копій документів, оригінали яких знаходяться у розпорядженні Клієнта та/або надані Адвокатському об`єднанню, готує та надсилає адвокатські запити в інтересах Клієнта, бере участь у судових засіданнях та користується правами та обов`язками, визначеними законом (п. 2.1.1. Договору від 15.07.2020);
- узагальнює та аналізує:
- практику розгляду судових та Інших справ;
- результати розгляду контрагентом претензій Клієнта;
- надає Клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків (п. 2.1.2. Договору від 15.07.2020);
- надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у Клієнта в процесі ; здійснення господарської діяльності (п. 2.1.3. Договору від 15.07.2020);
- інформує Клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві (п. 2.1.4. Договору від 15.07.2020).
Порядок розрахунків за Договором від 15.07.2020 визначений в розділі 4 цього договору. Так, згідно положень п. 4.1 Договору від 15.07.2020 передбачено, що гонорар (форма винагороди Адвокатського об`єднання за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги Клієнту) може бути фіксованим (не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого Адвокатським об`єднанням часу) або погодинним та сплачується в гривнях, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання на підставі рахунку протягом 5-ти днів з моменту його отримання.
Пунктом 4.4. Договору від 15.07.2020 встановлено, що при визначенні розміру гонорару Адвокатського об`єднання враховується складність справи, час, витрачений Адвокатським об`єднанням на правову експертизу та вироблення правової позиції захисту прав та законних інтересів Клієнта, підготовки відповідних документів, в тому числі процесуальних, та часу, що витрачений партнерами для захисту інтересів Клієнта у судах та інших інстанціях.
Правова допомога вважається наданою після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками (п. 5.1. Договору від 15.07.2020).
Згідно з доданою до заяви копією Акта приймання - передачі  наданих послуг №2 від 20.05.2021 Адвокатським об`єднанням було надано ТДВ "Світловодське кар`єроуправління" послуги:
- правова допомога під час розгляду Північним апеляційним господарським судом справи №910/13620/20 - 27 500,00 грн.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу. 
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19. 
Крім того у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до ч.1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з ст. 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст. ст. 75-79 ГПК України.
З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, апеляційний господарський суд враховує, що спір у даній справі для кваліфікованого юриста є спором незначної складності; значної кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню, спірні правовідносини не передбачають; матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час; розмір витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 27 500,00 грн, стосовно якої подано заяву про розподіл, не є пропорційним предмету спору з урахуванням ціни позову, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього.  
За таких обставин, дослідивши та оцінивши заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та додані на її обґрунтування документи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що розмір заявлених ТДВ "Світловодське кар`єроуправління" витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 27 500,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої необхідності) та критерію розумності їхнього розміру. Отже, за висновком суду апеляційної інстанції, витрати ТДВ "Світловодське кар`єроуправління" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, підлягають безпосередньому розподілу частково, в сумі 7000,00 грн, які належить стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно заява позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 27 500,00 грн  підлягає частковому задоволенню.
Зважаючи на те, що за результатами апеляційного перегляду апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, рішення місцевого господарського суду від 26.11.2020 у даній справі залишено без змін, згідно з приписами ст. 129 ГПК України витрати позивача на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції  в сумі 7 000,00 грн покладаються на апелянта (відповідача).
Керуючись ст. ст. 129, 221, 244, 253-254, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13620/20  задовольнити частково.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд.15, код ЄДРПОУ 20025456) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Світловодське кар`єроуправління" (65113, м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 11-И, код ЄДРПОУ 38438326) 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
4. Справу № 910/13620/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.07.2021.

Головуючий суддя                                                            Г.А. Кравчук 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                Т.П. Козир