УХВАЛА

06 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/9208/20
адміністративне провадження № К/9901/29377/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Губської О. А., Калашнікової О. В.
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №160/9208/20 за позовом ОСОБА_1 до Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання бездіяльності протиправною,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просила визнати протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі структурного підрозділу   відділу примусового виконань відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо невжиття заходів, передбачених   Законом України «Про виконавче провадження»   за заявою позивачки від 02.05.2020 про примусове виконання виконавчого листа по справі №160/12059/19 від 16.04.2020.
08 лютого 2021 року від ОСОБА_1 до суду першої інстанції через систему «Електронний суд» надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просила змінити підстави позову шляхом доповнення підстав позовних вимог до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження».
10 лютого 2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року, заяву про уточнення позовних вимог та про зміну підстав позову повернуто без розгляду.
На зазначені ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 09 серпня 2021 року.
Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями визначено склад суду: головуючого суддю Шевцову Н.   В., суддів Данилевич Н. А., Кашпур О. В.
02 вересня 2021 року розпорядженням в. о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду №1642/0/78-21 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відпустками  суддів Данилевич Н.А., Кашпур О.В., які входять до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями визначено склад суду: головуючого суддю Шевцову Н.   В., суддів Губську О. А., Калашнікову О. В.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною другою статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмова у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, законодавцем визначено, що особа може скористатись правом на касаційне оскарження судових рішень виключно у визначених цим Кодексом випадках.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судові рішення про повернення заяви про уточнення позовних вимог та про зміну підстав позову, позивач не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Крім того, Суд наголошує, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Таким чином, аналіз ухваленого у цій справі судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Через відсутність складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги, у зв`язку з відсутністю судді Шевцової Н.В. на робочому місці за листком тимчасової непрацездатності з 30.08.2021, розгляд цієї скарги відбувся після виходу її виходу на роботу.
На підставі викладеного, керуючись частиною третьою статті 333 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №160/9208/20 за позовом ОСОБА_1 до Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання бездіяльності протиправною.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н. В. Шевцова
Судді                                                                                                    О. А. Губська
                                                                                                    О. В. Калашнікова