ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

18 серпня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №591/4687/21 
Номер провадження 22-ц/816/1293/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

у присутності:
головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Діхтяренка Володимира Олександровича, 
стягувача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2021 року постановлену у складі судді Сидоренко А.П. у м. Суми, повне судове рішення виготовлено 08 липня 2021 року,
у справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Діхтяренка Володимира Олександровича про примусове проникнення до житла,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Діхтяренко В.О. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла, яке мотивував тим, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №65122950, а саме:
АСВП №64989924 з примусового виконання виконавчого листа №592/13649/20 від 12 березня 2021 року виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення боргу 280299,77 грн з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ;
АСВП №60122700 з примусового виконання вимоги №ф-1683-17 від 23 травня 2019 року, виданої Державною податкової службою України про стягнення боргу 31156,10 грн на користь держави.
Згідно відомостей з державного реєстру речових прав за боржником зареєстроване право власності на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 .
24 червня 2021 року державний виконавець направив сторонам виконавчого провадження повідомлення про вчинення виконавчих дій. 
06 липня 2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , проте двері будинку ніхто не відчинив, про що було складено акт.
Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що боржник ОСОБА_2 не виконує свої зобов`язання перед стягувачами, ухиляється від виконання рішення суду та не надає документального підтвердження про виконання рішення суду, державний виконавець просив ухвалити рішення, яким надати дозвіл на примусове проникнення до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2021 року у задоволенні подання державного виконавця відмовлено.
В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення подання.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не врахував, що виходячи з матеріалів виконавчого провадження та фактичних обставин справи боржнику відомо про наявність в органах ДВС відкритих виконавчих проваджень. Всупереч цьому, боржник не вчиняє жодних дій, спрямованих на виконання судових рішень, ухиляється від виконання рішення суду та чинить державному виконавцю перешкоди у здійсненні виконавчих дій у примусовому порядку.
Письмових відзивів на апеляційну скаргу у встановлений судом строк учасники справи не подали.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, але повідомлення вручене не було у зв`язку із відсутністю його за адресою місцезнаходження , а тому , в порядку передбаченому п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким , що належним чином повідомлений про день та час слухання справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення головного державного виконавця Діхтяренка В.О. та стягувача ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав:
У справі, яка переглядається, суд встановив, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 65122950 (а.с. 20), у складі якого:
виконавче провадження №64989924 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом № 592/13649/20 від 12 березня 2021 року, виданим Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 272524 грн 47 коп., а також відшкодування витрат у розмірі 7775 грн 30 коп., що разом становить 280299,77 грн (а.с. 8-13, 20) 
виконавче провадження № 60122700 за вимогою № ф-1683-17 від 23 травня 2019 року, виданою Державною податковою службою України, про сплату ОСОБА_2 боргу в сумі 31156 грн 10 коп. (а.с. 15, 16, 17, 18, 20).
На виконання судових рішень постановою державного виконавця від 14 травня 2021 року накладений арешт на кошти боржника у банківських установах в межах суми стягнення (а.с. 36).
Проте виявлених коштів на банківських рахунках боржника недостатньо для погашення заборгованості. Іншого цінного рухомого майна, на яке може бути звернено стягнення виконавцем не виявлено.
На виклик державного виконавця, направлений на адресу боржника 18 травня 2021 року, ОСОБА_2 не з`явився (а.с. 38).
31 травня 2021 року до відділу з`явився боржник, ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, йому була вручена декларація про доходи та майно боржника для заповнення протягом 5 днів, проте ОСОБА_2 вимогу виконавця не виконав, в установлений строк декларацію до відділу не подав (а.с. 47).
В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26-29) при цьому станом на 01 червня 2021 року інформація про реєстрацію місця проживання за вказаною адресою - відсутня (а.с. 48).
24 червня 2021 року державним виконавцем на адресу сторін виконавчого провадження направлено лист про проведення опису майна, в якому вказано про необхідність бути присутнім 06 липня 2021 року о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , для участі у виконавчих діях та забезпеченні боржником доступу до майна (а.с. 59).
З акту державного виконавця від 06 липня 2021 року вбачається, що виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що двері ніхто не відчинив (а.с.61).
Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до житла, суд першої інстанції виходив з того, що виконавець не довів належного повідомлення боржника про вчинення виконавчої дії, а також тієї обставини, що боржник добровільно не надав доступу до житла.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Відповідно до пункту 13 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.
За наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (пункту 4 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження).
Відповідно до частини першої статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.
Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.
Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз норм матеріального права та встановлених по справі обставин дає підстави зробити висновок, що державний виконавець виконував свої обов`язки відповідно до закону та в межах своїх повноважень.
Матеріалами справи підтверджується, що в ході проведення виконавчих дій у боржника ОСОБА_2 не виявлено достатніх коштів та цінного рухомого майна на яке може бути звернено стягнення.
ОСОБА_2 виконанню судових рішень не сприяє, декларації про свої доходи та наявне майно в установлений виконавцем строк не подав, на повідомлення державного виконавця про проведення виконавчих дій не відреагував.
Матеріалами справи підтверджується, що про проведення опису майна 06 липня 2021 року о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 боржник був повідомлений належним чином, у розумінні вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».
За встановлених у справі обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність у справі доказів повідомлення боржника про проведення виконавчої дії не ґрунтується на матеріалах справи.
 Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
За наявності обставин, які перешкоджають державному виконавцю вчинити виконавчі дії шляхом складання опису та арешту нерухомого майна, належного боржнику, колегія суддів визнає подання державного виконавця є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а саме: необхідно надати дозвіл на примусове проникнення до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння.
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-382ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області задовольнити.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2021 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.
Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Діхтяренка Володимира Олександровича про примусове проникнення до житла задовольнити.
Надати дозвіл на примусове проникнення до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , для примусового виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 лютого 2021 року в цивільній справі №592/13649/20 та вимоги №ф-1683-17 виданої Державною податковою службою України 23 травня 2019 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення виготовлено 18 серпня 2021 року.

Головуючий -                                                                                О. І. Собина

Судді:                                                                                             В.І. Криворотенко

                                                                                                      С.С. Ткачук