Справа № 2-3166/10                                Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В. 
Провадження № 22-ц/811/3521/20                Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       06 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                     головуючого - судді Ніткевича А.В.,     
                                     суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
                                     секретаря Жукровської Х.І.
                                з участю представника боржника ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року в складі судді Тімченко О.В. у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа,-
встановив:
У січні 2020 року стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржника ОСОБА_2 у справі № 2-3166/10, а саме стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором в розмірі 95899,67 доларів та 60 214,87 грн, а також видати дублікат згаданого виконавчого листа.
Заява обгрунтована тим, що вказаний виконавчий лист був пред`явлений стягувачем до виконання 10 квітня 2014 року, виконавче провадження було відкрите постановою державного виконавця Мельника Ю.Р. 04 червня 2014 року, а повернуто без виконання 25 грудня 2014 року постановою того ж виконавця, про що свідчать відповідь з Сихівського ВДВС у місті Львові від 03.11.2020 за № 67314 з доданим до нього витягом ВП-спецпідрозділ по вказаному виконавчому листу. Банк не отримував постанову про повернення виконавчого листа та виконавчий лист, що підтверджується актом від 23.12.2019, довідкою від 22.01.2020 Львівської облдирекції АБ «Укргазбанк» та відповіддю Сихівського ВДВС у місті Львові від 17.01.2020. Згідно з тими ж відповідями Сихівського ВДВС у місті Львові, останній не може надати документи, що б підтверджували факт відправлення банку постанови про повернення та виконавчого листа, у зв`язку із знищенням реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції. Про втрату виконавчого документа стягувач дізнався в процесі виконавчого провадження за тим же судовим рішенням в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Судове рішення на день розгляду даної заяви відповідачами не виконане, виконавчий лист в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не виконаний. Просив заяву задовольнити.
Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року заяву задоволено.
Поновлено ПАТ АБ «Укргазбанк» строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржника ОСОБА_2 у справі № 2-3166/10 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 31 грудня 2010 року в частині – стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 95 899 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) доларів 67 центів та 60 214 (шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) гривень 87 коп.
Видано дублікат виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 у справі № 2-3166/10 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 31 грудня 2010 року в частині – стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 95 899 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) доларів 67 центів та 60 214 (шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) гривень 87 коп.
Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_2 , з такою не погоджується.
В апеляційній скарзі зазначає, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив 24 грудня 2017 року, при цьому аргументи, на які покликається стягував щодо не отримання такого з виконавчої служби нічим не підтверджені та не доказані в спосіб, визначений ЦПК України.
Стверджує, що суд не з`ясував, чому банк протягом 6 років жодним чином не цікавився станом виконавчого провадження.
Зазначає, що доказами втрати поштового відправлення може бути будь який письмовий документ (Акт, лист, повідомлення), одержаний за результатами відповідної перевірки.
Покликаючись на положення Інструкції про порядок проведення перевірок на підприємствах поштового зв`язку Українського об`єднання поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах за фактами втрат поштових відправлень та нестачі частини їх вкладень, зазначає, що заявник не довів відсутність можливості провести перевірку втрати поштового відправлення у встановленому законом порядку.
Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк» повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_1 на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Постановляючи оскаржувану ухвалу районний суд виходив з того, що на день розгляду заяви відповідачами ні в добровільному порядку, ні в примусовому рішення суду, не виконане. 
При цьому, в разі відмови в поновленні заявнику строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відбудеться порушення прав заявника як кредитора на отримання зі сторони позичальника кредиту та повернення процентів, що неодмінно завдасть шкоди кредитору.
Сихівський ВДВС у місті Львові не може надати документи, що б підтверджували факт відправлення банку постанови про повернення та виконавчого листа у зв`язку із знищенням реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції, при цьому, стягувач вважав, що виконавчий лист перебуває на виконанні, як і решта виконавчих листів, про його втрату стягувач дізнався в процесі виконавчого провадження за тим же судовим рішенням в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.
Врахувавши фактичні обставини справи суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви про поновлення ПАТ АБ «Укргазбанк» пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа відносно ОСОБА_2 до виконання.
Крім цього, встановивши, що виконавчий лист, виданий Сихівським районним судом м. Львова у справі № 2-3166/10, відсутній як у державного виконавця, так і у стягувача, а рішення суду не виконується, суд дійшов висновку, що виконавчий лист дійсно втрачено та існують підстави для видачі його дубліката.
Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує таке.
Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. 
 Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.
Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 31 грудня 2010 року, зокрема стягнуто з ОСОБА_2 та на користь Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 95899 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) доларів 67 центів та 60 214 (шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) гривень 87 коп.
Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 31 грудня 2010 року не оскаржувалося та набрало законної сили, відтак підлягає обов`язковому виконанню.
На виконання зазначеного рішення 17.03.2011 Сихівський районний суд м. Львова видав 8 виконавчих листів, які перебували на примусовому виконанні у Сихівському ВДВС ЛМУЮ (т. 1 а.с. 189).
04.04.2011 виконавчий документ поданий до примусового виконання.
Постановою старшого державного виконавця від 04.04.2011 відкрито виконавче провадження № 25589907 з виконання виконавчого листа № 2-3166 виданого 17.03.2011, боржнику запропоновано добровільно виконати в строк до 11.04.2011 (а.с. 217).
Постановами від 18.11.2011 та від 26.12.2013 виконавчий документ № 2-3166 виданий 17.03.2011 повертався стягувачеві (т. 1 а.с. 218, 219).
В подальшому, виконавчий лист № 2-3166 виданий Сихівським районним судом м. Львова 17.03.2011, у квітні 2014 року був скерований у Сихівський ВДВС для виконання (а.с. 220).
Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, представник заявника зазначає, що після подання 10 квітня 2014 року виконавчого документа до виконання, виконавче провадження було відкрите 04 червня 2014 року, однак виконавчий лист повернуто без виконання 25 грудня 2014 року, при цьому банк не отримував постанову про повернення виконавчого листа чи виконавчий лист, що підтверджується актом від 23.12.2019, довідкою від 22.01.2020 Львівської облдирекції АБ «Укргазбанк» та відповіддю Сихівського ВДВС у місті Львові від 17.01.2020. Згідно з тими ж відповідями Сихівського ВДВС у місті Львові останній не може надати документи, що б підтверджували факт відправлення банку постанови про повернення та виконавчого листа у зв`язку із знищенням реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції. Про втрату виконавчого документа стягувач дізнався в процесі виконавчого провадження за тим же судовим рішенням в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Судове рішення на день розгляду даної заяви відповідачами не виконане, тому просив заяву задовольнити.
Колегія суддів виходить з того, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 431 ЦПК).
Відповідно до пп. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Тобто заява про видачу дубліката виконавчого листа може бути подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Зважаючи на те, що результат розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа на пряму залежить від строку пред`явлення такого до виконання, а у разі пропуску такого, від результату розгляду судом заяви про поновлення такого, колегія суддів в першу чергу з`ясовує питання строку, в контексті можливості пред`явлення виконавчого листа до виконання.
У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Так, ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який був чинний на час ухвалення рішення Сихівського районного суду м. Львова від 31 грудня 2010 року у справі № 2-3166/10 та видачі виконавчих листів, втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року №1404-VIII).
Згідно із ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року) виконавчі листи та інші документи могли бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року №1404-VIII) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно із пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що цей закон застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII, тобто для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.
Крім цього, згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі №553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18), тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», щодо того, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, дозволяє зробити висновок, що цей строк застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.
В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Схожі за змістом положення були передбачені і у ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.
Іншими словами, якщо на час набуття чинності Закону України «Про виконавче провадження» у редакції закону № 1404-VIII, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м. Львова, не сплив, такий підлягає пред`явленню до примусового виконання протягом трьох років.
При цьому, ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції закону від 02.06.2016 року №1404-VIII, набрав чинності 05.10.2016.
Як вже зазначалося, підстави переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання визначено статтею 22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.
Зокрема, у частині першій цієї статті зазначено, що строки пред`явлення  виконавчого  документа  до  виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання та частковим виконанням рішення боржником. 
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
При цьому, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч. 3 цієї статті).
Перебіг строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання починається саме з дня його повернення, а не з дня отримання такого документа стягувачем. Відповідний висновок міститься у судовому рішенні Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі № 464/175/17 (провадження № 61-39136ск18).
Таким чином, враховуючи встановлений місцевим судом факт повернення виконавчого документа стягувачеві 25.12.2014 та можливістю пред`явлення такого до виконання не пізніше 25.12.2015 (один рік), колегія суддів приходить беззаперечного висновку про те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документа сплив на час набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, тому до примусового виконання виконавчого листа у даній справі необхідно застосовувати річний строк.
При цьому, стягувач лише у січні 2020 року, фактично після спливу п`яти років, звернувся до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
В свою чергу, з Акту ЛОД АБ «Укргазбанк» від 23.12.2019, довідки ЛОД АБ «Укргазбанк» від 22.01.2020 за № 519/81/2020 та відповідей Сихівського ВДВС у місті Львові від 17.01.2020, № В-12 та 03.11.2020 за № 67314 слідує, що ПАТ АБ «Укргазбанк» не отримувало постанову державного виконавця про повернення виконавчого листа від 25 грудня 2014 року, а також сам виконавчий лист.
Зокрема, відповідно до вказаних вище відповідей, Сихівський ВДВС у місті Львові не може надати документи, що б підтверджували факт відправлення банку постанови про повернення та виконавчого листа у зв`язку із знищенням реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції.
При цьому, судом беззаперечно встановлено, що виконавчий лист боржником не виконаний, що порушує права заявника, як кредитора на отримання зі сторони позичальника кредиту та повернення процентів.
Таким чином, матеріали справи, на переконання колегії суддів, містять належні та допустимі докази того, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений товариством з поважних причин, оскільки протилежного судом не встановлено.
Крім цього, вирішуючи питання поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання та фактично встановивши, що у стягувача наявні поважні причини пропуску такого, колегія суддів вважає, що такі одночасно свідчать про обгрунтованість заяви і в частині видачі дубліката виконавчого документа.
Так, слідуючи нормам цивільного процесуального закону, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. 
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. 
Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких обставин виконавчий лист був втрачений, подавши довідки органів зв`язку або державного виконавця.
Колегія суддів знаходить підставними доводи заяви про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки докази того, що такий був надісланий стягувачу чи ним отриманий, в матеріалах справи відсутні.
При цьому, як вже зазначалося, належних доказів відправки відповідних документів Сихівський ВДВС надати не може, у зв`язку з знищенням відповідних реєстрів.
Тобто, доводи стягувача стосовно втрати виконавчих документів не є спростовані, відтак з врахуванням наявності підстав для задоволення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів вважає, що заяву про видачу дубліката виконавчого листа необхідно задовольнити.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а оскаржувану ухвалу необхідно залишити в законній силі.
Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не є та на висновки суду не впливають.
Відповідно до ст. 375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 07 липня 2021 року.

Головуючий:                                                        А.В. Ніткевич 

Судді:                                                                С.М. Бойко
       
С.М. Копняк