Номер провадження: 22-ц/813/7928/21 
Номер справи місцевого суду: 521/13535/19
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Богатової Марії Андріївни на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2021 року про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганна Олександрівна, Юридичний департамент Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та скасування державної реєстрації, 

                                            В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває вищевказана цивільна справа.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2021 року зупинено провадження у цивільній справі № 521/13535/19 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганна Олександрівна, Юридичний департамент Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та скасування державної реєстрації, до набрання чинності рішенням у цивільній справі № 521/16619/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Богатова Марія Андріївна подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;  невідповідність висновків суду обставинам справи;  порушення норм процессуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Зупиняючи провадження у справі № 521/13535/19 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганна Олександрівна, Юридичний департамент Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та скасування державної реєстрації, до набрання чинності рішенням у цивільній справі № 521/16619/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду, яке буде прийняте у справі № 521/16619/19 потягне за собою певні правові наслідки для вирішення справи № 521/13535/19, а тому у суду є всі підстави вважати, що розгляд справи № 521/13535/19 неможливий до набрання законної сили рішенням у справі № 521/16619/19.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Право на ефективний судовий захист закріплено у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, з вищевикладеного вбачається, що судові процедури повинні бути справедливими.
За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.
Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи.
За пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 761/47606/17 (провадження № 61-6672св20) та від 09 грудня 2020 року у справі № 520/57/17-ц (провадження № 61-22485св19), визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупиняючи провадження у справі № 521/13535/19, суд першої інстанції не зазначив в чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи 521/16619/19, яким чином розгляд справи 521/16619/19 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування, унеможливлює розгляд заявлених вимог по справі № 521/13535/19 про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та скасування державної реєстрації. Судом не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи із предмета, підстав позову. 
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19) власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, усіх договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Подібні за змістом правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16 (провадження № 12-303гс18)».
У пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.
Рішенням Малиновський районний суду м.Одеси від 15 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування - відмовлено (справа № 521/16619/19). Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 18.07.2007 р., укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , визнання права власності на 6/100 частин домоволодіння у вигляді квартири АДРЕСА_1 не буде належним та ефективним способом захисту - заходом примусового характеру, за допомогою якого проводиться поновлення порушеного права та вплив на правопорушника. Таке рішення суду буде суперечити завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У разі порушення речового права ОСОБА_2 , як спадкоємця ОСОБА_8 , воно може бути поновлено лише у справі за її позовом про витребування спірної квартири із чужого незаконного володіння. Саме такий спосіб захисту буде належним та ефективним.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганна Олександрівна, Юридичний департамент Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та скасування державної реєстрації дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду тому зупинення провадження у справі є помилковим.
Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлює право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Враховуючи в сукупності всі обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 521/16619/19, у зв`язку з чим  апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала про зупинення провадження скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, ч.1 п.6 ст. 374, 379 , 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -
                                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  адвоката Богатової Марії Андріївни - задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2021 року про зупинення провадження - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13.08.2021 року.

               Головуючий                                                О.М. Таварткіладзе

               Судді                                                        О.В. Князюк

                                                                       С.О. Погорєлова