ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24666/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 серпня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                        Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                     Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
          за участю секретаря                                                         Ковтун К.В.                              
          розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СВР Технологія" на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СВР Технологія" до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипти Олександра Олександровича, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В: 
Товариство з обмеженою відповідальністю "СВР Технологія" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипти Олександра Олександровича, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипти Олександра Олександровича від 24.09.2020 про відкриття виконавчого провадження №63128914; від 24.09.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № 63128914;  від 24.09.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 63128914.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
          Станом на 11 серпня 2021 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.
          Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
          Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як убачається з матеріалів справи, га виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипти Олександра Олександровича перебувало виконавче провадження № 63128914 з примусового виконання виконавчого напису № 3786, виданого 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу.
Вказаним виконавчим написом передбачено вилучити у позивача та передати на користь ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна" міні-екскаватор гусеничний CATERPILLAR 301.8С, заводський №:НОМЕР_4. двигун №: НОМЕР_1 . об`єм двигуна: 950 см.куб., потужність двигуна: 13.50 кВт, 2007 року випуску, реєстраційний №: НОМЕР_2 , Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 , зареєстрованою у ГУ Держпродспоживслужби в Київській області 04.06.2019, вартістю 18 500 доларів США, що за курсом гривні до базової валюти станом на дату, яка передує даті укладення договору фінансового лізингу, складає: 487   845,00 грн., в тому числі ПДВ - 81307,50 грн., який переданий у користування на підставі Договору фінансового лізингу № UA375L-19-02 від 20.05.2019, акту прийому передачі обладнання №60 від 30.05.2019.
Так, 24.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області винесено постанову про  відкриття виконавчого провадження № 63128914.
Цього ж дня  приватним виконавцем прийняті постанови про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № 63128914 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 63128914.
Не погоджуючись з вказаними постановами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що приватний виконавець діяв у межах повноважень передбачених  ЗУ "Про виконавче провадження", оскільки він наділений правом приймати до виконання виконавчі документи також і за місцезнаходженням майна боржника, яким на переконання суду є міні-екскаватор гусеничний CATERPILLAR 301.8С, заводський №:НОМЕР_4. двигун №: НОМЕР_1 , що знаходиться на вул. Криловій в м. Мукачево Закарпатської області.
В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що приватний виконавець протиправно та всупереч чинного законодавства прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про місце реєстрації та перебування боржника.
Колегія суддів  не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта обґрунтованими, враховуючи наступне.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII ( далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Як передбачено абзацом 2 частини 1 статті 19 Закону №1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
За правилами пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю, це є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.
Місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Частиною 5 статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.
Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 року №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Виконавчі округи і територіальні межі діяльності приватного виконавця визначені статтею 25 Закону №1403-VIII.
Згідно з частинами 1, 2, 6 статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1403-VIII фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з частиною 3 статті 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Відповідно до п.п.2, 3 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, передбачено, що виконавчий документ у паперовій формі повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону.
У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).
У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.
Частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України "Про виконавче провадження", і Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначають вимоги до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. Право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження його майна розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на яку розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідний виконавчий документ та відкрити виконавче провадження щодо його примусового виконання. Якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, це є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.
Отже, приватний виконавець має право прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження щодо його примусового виконання лише в тому разі, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження майна саме боржника, розташовано в межах округу, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на яку розповсюджується компетенція даного приватного виконавця.
З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю "СВР Технологія" знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Є. Коновальця, 29.
Водночас предмет лізингу, а саме - міні-екскаватор гусеничний CATERPILLAR 301.8С, заводський №:НОМЕР_4. двигун №: НОМЕР_1 , який згідно виконавчого напису підлягав передачі стягувану є  предметом Договору фінансового лізингу № UA375L-19-02 від 20.05.2019 та фактично належить на праві власності ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна".
Колегія суддів зазначає, що за договором фінансового лізингу не передбачається передача предмету договору лізингу у власність лізингоодержувачу, оскільки майно надається тільки у користування. 
Фактично техніка, яка надана в користування позивачу (боржнику у виконавчому провадженні) не є його майном, а залишається у власності третьої особи (стягувача у виконавчому провадженні).
Оскільки майно, що підлягає передачі стягувачу, не є майном боржника (позивача), відповідач помилково дійшов висновку про можливість прийняття до виконання виконавчих написів нотаріуса у виконавчому окрузі Закарпатської області.
Крім того, позивач слушно у позовній заяві звертав увагу на те, що транспортні засоби мають можливість вільного переміщення по території, а тому у разі відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням відповідного майна, такі дії мають здійснюватись саме за місцем реєстрації транспортного засобу, а не за місцем їх фактичного місцезнаходження.
В даному випадку місцем реєстрації спірного майна є місто Київ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Хриптою О.О. під час винесення постанови від 24.09.2020 про відкриття виконавчого провадження №63128914 не дотримано вимог частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII.
Отже, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова від 24.09.2020 про відкриття виконавчого провадження №63128914 є незаконною, оскільки приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ, місце виконання якого знаходиться поза межами його виконавчого округу, та таку постанову як рішення суб`єкта владних повноважень слід визнати протиправною та скасувати.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження та відповідно її скасування, то і постанова від 24.09.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № 63128914 та   від 24.09.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 63128914, також підлягають скасуванню.
З огляду на викладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції  не правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено без дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
          Відповідно до  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1,2 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В даному випадку розмір судового збору за подання позовної заяви становить 4204 грн., а за подання  апеляційної скарги складає 6306 грн. Вказані кошти були сплачені позивачем.
Оскільки позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги, що підтверджується наявними у матеріалах доказами, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених позивачем судових витрат у вигляді сплаченого судового збору  у розмірі 10510 грн.
          Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СВР Технологія" задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 травня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "СВР Технологія" до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипти Олександра Олександровича, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" про визнання протиправними та скасування постанов- задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипти Олександра Олександровича від 24.09.2020 про відкриття виконавчого провадження  №63128914.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипти Олександра Олександровича від 24.09.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №63128914.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипти Олександра Олександровича від 24.09.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №63128914.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СВР Технологія" за рахунок приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипти Олександра Олександровича витрати по сплаті судового збору у розмірі 10510 ( десять тисяч п`ятсот десять гривень.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного Суду.

          Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                          Н.М. Єгорова

                                                                                                            А.Ю. Коротких