Справа № 441/243/21                                Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І. 
Провадження № 22-ц/811/1281/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія: 84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 серпня 2021 року  Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
секретаря: Симець В.І.
з участю: ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ (м. Львів) на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 24 березня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миколайчук Богдани Володимирівни та зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021р. представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миколайчук Б.В. та зобов`язання до вчинення дій, мотивуючи скаргу тим, що клопотання ОСОБА_1 про перерахунок суми заборгованості по сплаті аліментів, яке він подав в Городоцький ВДВС, було залишено без задоволення, натомість його змушують повторно сплачувати суму аліментів, які вже були сплачені. Квитанції, які підтверджують перерахування ним періодичних платежів на користь ОСОБА_3 , державний виконавець не хоче брати до уваги. Відтак ОСОБА_1 просив державного виконавця витребувати у АТ КБ «Приватбанк» інформацію про рух коштів по рахунках ОСОБА_3 , відкритих в цьому банку, в період з 2013р. по 2020р., оскільки ним періодично перераховувалися кошти в рахунок оплати аліментів, та врахувати вказану інформацію при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проте таке клопотання було залишено без реагування. Просив суд визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миколайчук Б.В. та зобов`язати Городоцький РВ ДВС ЗМУ Міністерства юстиції перерахувати заборгованість по аліментам з врахуванням долучених квитанцій на суму 12028 грн.
Оскаржуваною ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 24 березня 2021 року визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миколайчук Богдани Володимирівни в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів в рамках виконавчого провадження № 54576076 з урахуванням усіх поданих ним квитанцій на загальну суму 16039 грн. 68 коп..
Зобов`язано державного виконавця Городоцького РВ ДВС Західного МУ Міністерства юстиції Миколайчук Б.В. здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 54576076 з урахуванням поданих ним квитанцій на суму 11039 грн. 68 коп.
Вказане рішення суду оскаржив Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що судом не взято до уваги, що державним виконавцем клопотання про перерахунок заборгованості було розглянуто, рішення прийнято, розрахунок заборгованості проведений державним виконавцем беручи до уваги пред`явлені скаржником квитанції та витребувана з банку виписка.
Якщо скаржник не згідний із самою сумою заборгованості згідно розрахунку, то це не свідчить про бездіяльність державного виконавця.
Крім цього, звертає увагу на те, що згідно ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються виключно судом, а отже державним виконавцем було вчинено усі передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» дії.
Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні скарги відмовити. 
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1  на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Постановляючи ухвалу про задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником доведено сплату аліментів у загальній сумі 16039.68 грн.  на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , державним виконавцем взято до уваги при обрахунку суми заборгованості зі сплати аліментів лише суму 5000 грн., а відтак дії державного виконавця Городоцького РВДВС ЗМУЮУ Миколайчук Б.В. щодо невключення до розрахунку заборгованості від 05.01.2021р. суми сплачених аліментів в розмірі 11039.68 грн., а не 12028 грн., як вказує у своїй скарзі ОСОБА_1 , та зобов`язання її до перерахунку заборгованості по аліментах з врахуванням усіх долучених ОСОБА_1 квитанцій є неправомірними.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Матеріалами справи та судом встановлено, що на виконанні у Городоцькому РВ ДВС ЗМУ Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист № 2/441/568/2013 від 18.07.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 .
23 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Городоцького РВ ДВС ЗМУ Міністерства юстиції Блащак К.І. відкрито виконавче провадження № 54576076. 
24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Городоцький РВ ДВС ЗМУЮ із заявою про витребування в АТ КБ «Приватбанк» інформації про рух коштів по банківській картці ОСОБА_3 з метою виявлення здійснених ним грошових переказів по сплаті аліментів та провести перерахунок наявної в нього заборгованості з врахуванням отриманої інформації. 
27 листопада 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся в Городоцький РВ ДВС ЗМУЮ із заявою, в якій стверджував, що регулярно здійснював оплату аліментів на картковий рахунок стягувачки ОСОБА_3 з різних відділень банку, в тому числі закордонних, проте через втрату квитанцій не може підтвердити повністю вказану інформацію. Просить взяти до уваги та перерахувати його заборгованість по аліментах з врахуванням дублікатів чеків, доданих ним.
03 грудня 2020 р. начальник Городоцького РВ ДВС ЗМУЮ Ледвій Ю.В. повідомив ОСОБА_1 , що згідно доданих останнім квитанцій призначення платежу «Аліменти» зазначено тільки в одній від 17.10.2019р., а відтак для здійснення перерахунку заборгованості по аліментах просять долучити оригінал такої квитанції або належним чином завірену її копію.
22 грудня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся в Городоцький РВ ДВС ЗМУЮ із клопотанням про перерахунок заборгованості по аліментах та витребування в АТ КБ «Приватбанк» інформації про рух коштів по рахунках ОСОБА_3 .. Також ним було долучено квитанції про перевід коштів на ім”я ОСОБА_3 на загальну суму 16039 грн. 68 коп.
Як вказано у листі-відповіді начальника Городоцького РВДВС ЗМУ Міністерства Юстиції Ледвій Ю.В. № 19.16-20/28 від 05.01.2021р., згідно доданих квитанцій призначення платежу «аліменти» зазначено тільки у поданій копії квитанції від 17.10.2019р., враховуючи виписку з банківського рахунку стягувачки за період з 06.08.2013р. по 04.12.2020р. кошти з призначенням платежу «аліменти» поступали на рахунок стягувача, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», тільки 17.10.2019р. у розмірі 5000 грн.. 
На депозитний рахунок відділу 31.12.2020р. надійшли кошти від ОСОБА_1 в розмірі 13600 грн., з яких 13549 грн. перераховано стягувачу як аліменти, 51 грн. перераховано в Західне МУМЮ як стягнення витрат на проведення виконавчих дій. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 надано новий розрахунок заборгованості від 05.01.2021р., де вказано про оплату ним 5000 грн. та 13549 грн. в рахунок оплати аліментів. Як зазначено в заяві ОСОБА_3 від 11.02.2021р., яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, вона просить не враховувати платежі, які здійснював на її ім`я ОСОБА_1 , в рахунок оплати аліментів, оскільки такі кошти не мають жодного відношення до платежів по аліментах, окрім аліментів ОСОБА_1 винен їй не малу суму коштів.
За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.451 ЦПК України).
Як вбачається з інформації АТ КБ «Приватбанк», яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, окрім перерахованих в рахунок сплати аліментів коштів в сумі 5000 грн. 17.10.2019р., скаржником перераховувалися на картковий рахунок ОСОБА_3 кошти в сумі 2512 грн. 56 коп. 09.07.2019р. та 2512.56 грн. 04.06.2019р., згідно оригіналів квитанцій, що містяться в матеріалах виконавчого провадження, скаржником також були перераховані ОСОБА_3 кошти в сумі 2004 грн. 19.08.2015р., 498 грн. 08.07.2015р., 2512.56 грн. 05.08.2019р., 1000 грн. 21.07.2015р., тобто на загальну суму 11039 грн. 68 коп., які не були враховані державним виконавцем під час здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів.
Матеріали справи не містять доказів про наявність, в період з 2015 року по грудень 2020 року, між боржником та стягувачем аліментів жодних цивільно-правових зобов`язань, які б пояснювали природу здійснення ОСОБА_1 зазначених платежів.
ОСОБА_1 звертався до державного виконавця із клопотанням про перерахунок суми заборгованості по сплаті аліментів, надавши частину квитанцій про здійснення ним перерахунку на картковий рахунок стягувача ОСОБА_3 , проте державним виконавцем взято до уваги лише одну квитанцію про сплату 5000 грн., в якій було зазначено призначення платежу «сплата аліментів».
Відсутність в платіжних документах в призначенні платежу слова "аліменти" не може бути беззаперечною підставою для не врахування таких платежів, як сплата аліментів.
Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що державний виконавець безпідставно не врахував коштів, сплачених боржником стягувачці в період 2015 року по грудень 2020 року грошових коштів в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 за виконавчим листом №441/1236/13-ц від 18.07.2013 року, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у державного виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - залишити без задоволення.
Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 24 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 09.08.2021 року.

Головуючий Ванівський О.М.
Судді Цяцяк Р.П.
Шеремета Н.О.