ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року		Справа № 300/4016/20 пров. № А/857/10713/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Затолочного В.С., Курильця А.Р.,
при секретарі судового засідання – Хомича О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (правонаступник Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (ЄДРПОУ: 43968084) до Приватного фермерського господарства «ГЕЛІОС» про стягнення податкового боргу в загальній сумі 925 825,52 гривень, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Приватного фермерського господарства «ГЕЛІОС» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року (суддя Чуприна О.В., м.Івано-Франківськ),-
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до суду із позовом до Приватного фермерського господарства «ГЕЛІОС» (далі – ПФГ) про стягнення з ПФГ податкового боргу в розмірі 925825,52 грн з розрахункових рахунків у банках, які обслуговують дане підприємство та за рахунок готівки, що належить відповідачу в дохід бюджету.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі із покликанням на окремі обставини справи вказує, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2019 року у справі №0940/1407/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року (далі – Судові рішення), визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення (далі – ППР) від 20.07.2018 №0006802200 (далі – ППР№0006802200) в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість (далі – ПДВ) із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 662747,25 грн, у тому числі за основним зобов`язанням в розмірі 642390 грн та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 20357,25 грн. Проте, ПФГ подано позов до Головного управління та начальника Тисменицького управління Головного управління Адамовича О.В. про визнання протиправною і скасування податкової вимоги, визнання протиправними дій уповноваженої особи щодо вимоги про надання переліку ліквідного майна та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу. За доводами відповідача прийняте контролюючим органом ППР від 22.05.2020 за №0002841401 (далі – ППР №0002841401), внаслідок реалізації Судових рішень у справі №0940/1407/18, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 731506,75 грн, взагалі не направлялися контролюючим органом у відповідності до приписів статті 42 Податкового кодексу України (далі – ПК) та не отримане ПФГ. Відтак, грошові зобов`язання, визначені у ППР №0002841401 не може вважатися узгодженим. Вказує, що ним оскаржується у іншій справі (№300/1643/20) і податкова вимога від 01.07.2020 за №87782-54 (далі – Вимога) на суму 925825,52 грн в тому числі у зв`язку із неотриманням ППР за №0002841401. З огляду на коментовані обставини ПФГ вважає позовні вимоги контролюючого органу передчасними. 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Разом з тим, Головним управлінням заявлено клопотання про заміну сторони позивача правонаступником, яке обґрунтовано тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» від 30.03.2020 №893 ліквідовано як юридичну особу публічного права територіальний орган ДПС Головне управління (ЄДРПОУ: 43142559) та установлено, що права та обов`язки територіальних органів ДПС, що ліквідовуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять ДПС та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про ДПС та її територіальні органи. Наказом ДПС «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» від 24.12.2020 №755 розпочато з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС, зокрема Головним управління ДПС в Івано-Франківській області (ЄДРПОУ: 43968084) утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893.
Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання заявника про заміну сторони позивача Головного управління на правонаступника без зміни найменування із кодом ЄДРПОУ 43968084.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що донараховані позивачем податкові зобов`язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в загальному розмірі 693035,07 грн визначені ППР №0006802200, є узгодженими з 29.04.2020 та являється податковим боргом відповідача, який мав бути добровільно сплачений протягом 10 днів із вказаної дати. На час розгляду справи (26.04.2021) донараховані контролюючим органом податкові зобов`язання з ПДВ відповідачем до бюджету не сплачені в повному обсязі і заборгованість по них становить 693035,07 грн, а також пеня у розмірі 232790,45 грн за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з ПДВ.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, 20.07.2018 Головним управлінням за результатами акта перевірки від 21.03.2018 №211/09-19-14-01/34161089 прийнято ППР №0006802200 за платежем ПДВ із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1394254,00 грн, в тому числі за основним платежем в сумі 1224686,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 169568 грн (а.с.7).
Судовими рішеннями у справі №0940/1407/18 визнано протиправним та скасовано ППР №0006802200 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 662747,25 грн, у тому числі за основним зобов`язанням в розмірі 642390 грн та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 20357,25 грн (а.с.92-107).
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац 4 пункту 56.18 статті 56 ПК).
З дня набрання законної сили судовим рішенням про оскарження податкового повідомлення-рішення, податкове зобов`язання (частина податкового зобов`язання) стає узгодженим, а у платника податку в силу вимог пункту 57.3 статті 57 ПК виникає податковий обов`язок самостійно погасити узгоджену суму, протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено судом.
Як уже вище встановлено, правові підстави нарахування контролюючим органом грошового зобов`язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 582296 грн (за основним платежем) та в розмірі 149210,75 грн (штрафні санкції) згідно ППР за №0006802200 від 20.07.2018, об`єкт оподаткування та порядок його обчислення, досліджувалися при розгляді справи №0940/1407/18.
Відтак, обставини з даного приводу встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, та не підлягають повторному доказуванню.
З письмових пояснень позивача видно, що станом на момент узгодження спірного податкового зобов`язання (29.04.2020), обліковувалася переплата, а тому сума, яка підлягає до стягнення становить 543824,32 грн за основним платежем і 149210,75 грн за штрафними санкціями.
Отже, донараховані позивачем податкове зобов`язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в загальному розмірі 693035,07 грн, визначені податковим ППР №0006802200, є узгодженими з 29.04.2020 та являється податковим боргом відповідача, який мав бути добровільно сплачений протягом 10 днів із вказаної дати.
На час розгляду справи (26.04.2021) донараховані контролюючим органом податкові зобов`язання відповідачем до бюджету не сплачені в повному обсязі і заборгованість по них становить 693035,07 грн.
За правилами пункту 57.3 статті 57 ПК у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1.-54.3.6. пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Щодо нарахування контролюючим органом відповідачу-апелянту пені, то у відповідності до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 ПК нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Підпунктом 129.3.1. пункту 129.3 статі 129 ПК визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1. та 129.1.2 пункту 129.1 статі 129 ПК (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт 129.4 статті 129 Кодексу).
Наявний у матеріалах справи витяг із інтегральної картки платника податків відповідача свідчить про те, що за ПФГ рахується пеня, яка числиться по особовому рахунку за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 232790,45 грн (а.с.57-58).
При цьому, скаржником не заперечується наявність заборгованості по пені як такої та її розрахунок.
Щодо доводів скаржника про те, що ним оскаржується ППР №0002841401 та Вимога, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказані обставини не звільняють відповідача від обов`язку сплати нарахованої суми грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем узгодження нарахованих грошових зобов`язань згідно з Судовими рішеннями.
Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Податковий борг відповідача підтверджується довідкою про борг за платежами від 06.11.2020, актом перевірки від 21.03.2018 за №211/09-19-14-01/34161089, ППР, Вимогою, обліковою карткою платника ПДВ, які містяться в матеріалах справи (а.с.6, 7, 10-55, 56, 57-58).
Таким чином, донараховані контролюючим органом податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 693035,07 гривень і нарахована пеня в розмірі 232790,45 гривень, являється податковим боргом відповідача
Доказів, які. б свідчили про погашення заборгованості в загальному розмірі 925825,52 грн, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не надав.
Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 ПК передбачено право контролюючих органів звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1. статті 95 Кодексу).
Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 ПК визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Враховуючи те, що відповідачем не сплачено грошове зобов`язання (податковий борг) у терміни визначені ПК, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав підставним звернення контролюючого органу до суду із позовом на стягнення 925825,52 грн, у спосіб визначений ПК.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Вказані вище, висновки суду першої інстанції є повними та вичерпними, а відповідні доводи апелянта свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи та тлумачення норм матеріального права справи в свою користь.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного фермерського господарства «ГЕЛІОС» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 15 липня 2021 року.