Ухвала
іменем України 
 
27 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 663/1109/14-к
провадження № 51-1240ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційні скарги та клопотання ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , що діє в його інтересах на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 11 серпня 2015 року й ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив: 
Скаржники звернулися із касаційними скаргами  в яких порушують питання поновлення строку та перевірки вказаних судових рішень в касаційному порядку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 425 Кримінального процесуального кодексу (далі—КПК) касаційну скаргу мають право подати: 1) засуджений, його законний представник чи захисник – у частині, що стосується інтересів засудженого; 2) виправданий, його законний представник чи захисник – у частині мотивів і підстав виправдання; 3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; 4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру, — в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; 5) законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; 6) прокурор; 7) потерпілий або його законний представник чи представник – у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; 8) цивільний позивач, його представник або законний представник – у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 9) цивільний відповідач або його представник – у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 10) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, – у частині, що стосується інтересів юридичної особи.
Проте касаційна скарга та додані до неї копії судових рішень не містять відомостей про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який діє в його інтересах, є учасниками судового провадження перелік яких зазначено у вищенаведеній статті, й мають право оскаржувати вищевказані судові рішення.
Як убачається з матеріалів провадження, вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 11 серпня 2015 року, хоч і містить твердження, про те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив за попередньою змовою з «іншими особами» (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), однак був ухвалений виключно щодо  ОСОБА_6 . Обвинувальний або виправдувальний вирок щодо інших осіб, у тому числі і до ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не ухвалювався. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 , не є особами, які відповідно до ч. 1 ст. 425 КПК мають право на касаційне оскарження судових рішень постановлених щодо ОСОБА_6 , суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність повернення касаційних скарг.
Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційні скарги ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , що діє в його інтересах на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 11 серпня 2015 року й ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 , разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка їх подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                  ОСОБА_3