ПОСТАНОВА 
Іменем України

29 червня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 388/800/20
провадження № 22-ц/4809/419/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді        Дуковського О.Л. 
суддів     Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.
з участю секретаря        Демешко Л.В. 

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року,у складі головуючого судді Баранського Д.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 17200 доларів США.
Позивач, в обгрунування позову вказував, що 20 червня 2019 року відповідач отримав від нього у борг 17200 доларів США з терміном повернення до 20 грудня 2019 року, що підтверджується розпискою.
Посилався, що відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, а тому змушений був звернутися до суду.
Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 17200,00 доларів США та вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Зазначає, що суд першої інстанції при розгляді позовної заяви не врахував, що боргова розписка в дійсності не містить посилання на момент передання грошових коштів, а умови надання та повернення коштів є суперечливим.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам, та не встановлено підстав для його скасування.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з розпискою від 20 червня 2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав у борг 17200 американських доларів від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зобов`язується повернути до 20 вересня 2019 року.
Вказана розписка написана власноруч ОСОБА_2 , оригінал якої міститься в матеріалах справи (том 1 а.с. 57).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно зазначив, що розписка про отримання позики є тим належним та допустимим доказом, що посвідчує передання позикодавцем позичальнику визначеної грошової суми, вона містить всі необхідні ознаки та умови, як отримання так і повернення грошових коштів.
Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення із відповідача боргу за договором позики, оскільки ОСОБА_2 зобов`язання з повернення позики не виконав, а відповідно до ст. 253 ЦК України є таким, який прострочив виконання зобов`язання з 21 вересня 2019 року.
Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

08.07.2021 – складено постанову.

Головуючий суддя                                                                    О.Л.Дуковський 

Судді                                                                                              Л.М. Дьомич
                                                                                                       
        О.Л. Карпенко