УХВАЛА

28 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/7019/15
адміністративне провадження № К/9901/30830/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №826/7019/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства доходів і зборів України, де, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 16 березня 2015 року №177-о;

- поновити ОСОБА_1 на посаді керівника територіального органу Державної податкової служби України, яка є рівнозначною посаді начальника Головного управління Міндоходів в АР Крим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року здійснено зміну відповідача Міністерства доходів і зборів на правонаступника - Державну фіскальну службу України й залучено в якості співвідповідача Державну податкову службу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 жовтня 2020 року у якості співвідповідача залучено Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року в якості співвідповідача у справі залучено Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севстополі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року, позов задоволено у повному обсязі:

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 16 березня 2015 року №177-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- зобов`язано Державну податкову службу України поновити ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді начальника Головного управління Міндоходів в АР Крим.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді начальника Головного управління Міндоходів в АР Крим допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Державна податкова служба України звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 17 серпня 2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку. 

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №826/7019/15 скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Верховний Суд ухвалою від 7 вересня 2021 року визнав неповажними підстави пропуску строку касаційного оскарження і залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) документ про сплату судового збору.

На виконання цієї ухвали Державна податкова служба України надіслала клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, однак інших підстав поважності пропуску такого строку із наданням відповідних доказів, ніж ті, що були визнані ухвалою Верховного Суду від 7 вересня 2021 року неповажними, не зазначила. 

Так, скаржником повторно зазначено, що виходячи з того, що право на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції було реалізовано у встановлений законом строк шляхом подання первісної касаційної скарги, процесуальний строк на подання цієї касаційної скарги пропущений ним з поважних причин.

Проте, в порушення вимог ухвали, якою касаційну скаргу було залишено без руху,  скаржником не обґрунтовано причин зволікання із таким зверненням, з огляду на те, що повторну скаргу було подано до Суду  через місяць після повернення його первісної касаційної скарги.

Так, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0102933840660, ухвалу Верховного Суду від 6 липня 2021 року скаржник отримав 9 липня 2021 року, однак звернувся із повторною касаційною скаргою лише 17 серпня 2021 року. 

Отже, враховуючи, що клопотання про поновлення процесуального строку не містить інших обґрунтувань об`єктивної неможливості звернення до суду касаційної інстанції у встановлені КАС України строки, то відповідно наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження не можуть бути визнані судом поважними.

Суд наголошує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд вважає за потрібне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Отже, станом на день постановлення цієї ухвали, недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 7 вересня 2021 року, скаржником не усунуто.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин і правового регулювання колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. 

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Державною податковою службою України на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №826/7019/15.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №826/7019/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.        Мартинюк
Л.О.       Єресько
В.М.       Соколов,
Судді Верховного Суду