ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року	                        Львів	Справа № 380/2243/20 пров. № А/857/6963/21 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П., 
з участю секретаря судового засідання –    Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 380/2243/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
                                                       
                                                      в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області № 47 о/с від 17 лютого 2020 року «По особовому складу»; поновити її на посаді старшого юрисконсульта СПЗ ГУНП у Львівській області з 18 лютого 2020 року; стягнути з ГУНП у Львівській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 лютого 2020 року без урахування податків та зборів.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 47 о/с від 17 лютого 2020 року «По особовому складу». Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого юрисконсульта сектору правового забезпечення Головного управління Національної поліції у Львівській області з 18 лютого 2020 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 190 080,31 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без урахування податків, зборів та обов`язкових платежів. Рішення суду в частині поновленні на посаді та стягнення заробітку за один місяць в розмірі  16 056,10 грн. допущено до негайного виконання.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 18 лютого 2021 року  у справі № 380/2243/20 – без змін.
29 червня 2021 року позивач подала заяву про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат, понесених під час розгляду в апеляційній інстанції, в якій просила стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати в розмірі 5000 грн.
Представник відповідача подав заперечення на вказане клопотання, в якому вказав, що адвокат не навів жодного обгрунтування щодо вартості його завищених послуг та не підтвердив жодними належними та допустимими доказами. Вважає, що витрати на вказану вище суму не є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Просить у задоволенні заяви відмовити.
Представник відповідача- Булаш З. В. у судовому засіданні доводи, викладені в запереченні, підтримала. Вважає, що витрати на вказану вище суму не є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Просить у задоволенні заяви відмовити.
Позивач та її представник у судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, явка учасників у судове засідання обов`язковою не визнавалась, подали клопотання про розгляд справи без їх участі, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та подану заяву, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. 
Згідно з п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 та 7 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно із ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ст.134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Ч.7 ст.139 КАС України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегія суддів зазначає, що про здійснення відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем було заявлено до судових дебатів у поданій заяві від 23 червня 2021 року.
Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2021 року між адвокатом Золотухіним О. О. та Прокопик І, О. укладено договір про надання правової допомоги №б/н.
Згідно з п.4.2 цього договору, процесуальні дії (участь у судових засіданнях, оформлення клопотань, заяв, позовів, скарг та інших документів) погоджується сторонами та оплачується відповідно до виставлених рахунків.
Відповідно до розрахунку розміру правової допомоги від 24 червня 2021 року адвокатом Золотухіним О. О. під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції були надані клієнту юридичні послуги наступного переліку: вивчення та аналіз матеріалів апеляційної скарги (2 год.), вартість 2000,00 грн; підготовка для позивача проекту відзиву на апеляційну скаргу (2 год.), вартість 2000,00 грн; участь у судовому засіданні 23 червня 2021 року (1 год.), вартість 1000,00 грн. Загальна сума складає 5000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд, з урахуванням вимог заперечення на заяву щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 р. у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 р. у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналізуючи викладене, беручи до уваги положення КАС України, враховуючи, що надані адвокатом позивачу послуги в апеляційній інстанції базуються на попередніх послугах, зокрема, підготовленому позові, а також на базі рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат зазначений позивачем не є пропорційний, так як і час витрачений адвокатом на проведення відповідних робіт, а тому розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.
За таких обставин колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Отже, понесені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі - Головного управління Національної поліції у Львівській області в розмірі 2000 грн. 
З врахуванням наведеного вище колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняття додаткового судового рішення та часткового задоволення заяви позивача.
Керуючись статтями 243, 252, 310, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                   п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про  ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з розглядом справи № 380/2243/20 задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову в адміністративній справі № 380/2243/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про  визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (код ЄДРПОУ 40108833) 2000 (дві тисячі) грн судових витрат на правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повний текст складено 08 липня 2021 року.