УХВАЛА
18 серпня 2021 року 
м. Київ
справа №420/1105/20
адміністративне провадження №К/9901/28345/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Привоз» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису,
УСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Привоз» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису, виданого ГУ ДСНС України в Одеській області №93 від 21 серпня 2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 у задоволені адміністративного позову відмовлено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Привоз" задоволено.
Посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 залишити без змін. 
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказану справу судом першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.
Касаційна скарга містить посилання на наявність обставин, передбачених пунктом 2 частиною п`ятою статті 328 КАС України.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі вказівка на наявність виняткових обставин справи, вичерпний перелік яких містить пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, має обов`язково наводитись у взаємозв`язку з обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права у взаємозв`язку із посиланнями на відповідну норму права, яку було застосовано неправильно.
За приписами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Одночасно з цим, у випадку посилання скаржником на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційну оскарження, скаржнику необхідно посилатися на конкретний пункт частин другої або третьої статті 353 цього Кодексу з належним обґрунтуванням, яке могло б давати підстави для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права. При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про не дослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
При цьому, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення може унеможливити  її розгляд.
Своєю чергою касаційна скарга стосовно наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції зводиться до незгоди із ухваленим судом апеляційної інстанції судовим рішенням та цитування нормативно-правових актів.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставинами, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхиленні ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, касаційна скарга за формою та змістом не відповідає положенню пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки в ній не зазначено та не визначено підстав (підстави), передбачених частиною 4 статтею 328 КАС України.
У зв`язку з викладеним, скаржнику необхідно подати до суду уточнену касаційну скаргу, зміст якої повинен містити належне обґрунтування щодо визначених підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до пунктів 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Окрім того, за приписами частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
До касаційної скарги скаржник додав платіжне доручення, з якого вбачається що за подання до Верховного Суду цієї касаційної скарги ним було сплачено судовий збір у розмірі 3842, 00 грн.
При визначенні розміру судового збору Суд зазначає, що позивач звернувся до суду у 2020 році і заявив одну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року - 2 102,00 грн.
Отже, ставка, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу немайнового характеру становила 2102,00 грн.
Відповідно до п.п. 3 пункту 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Тому скаржник під час звернення до суду касаційної інстанції зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 4204,00 грн (2102, 00 грн х 200%).
У свою чергу скаржник до касаційної скарги додав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3842, 00 грн, тобто у меншому розміру ніж необхідно.
Для усунення вказаного недоліку касаційної скарги скаржнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 362,00 грн за такими реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA 288999980313151207000026007 Код класифікації доходів бюджету 22030102 Найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)» Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статті 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Привоз" до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису - залишити без руху.
Надати строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, протягом якого скаржнику необхідно надати документ про доплату судового збору та навести належне обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до положень частини четвертої статті 328 КАС України.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду