ПОСТАНОВА 
Іменем України

20 липня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 390/502/20
провадження № 22-ц/4809/1106/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
       Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О.І. 
       за участі секретаря – Тимошенко Т.О.
учасники справи:
       особа, яка подала скаргу – ОСОБА_1 ,
       суб`єкт оскарження – старший державний виконавець Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Опря Юлія Олександрівна,
       заінтересовані особи - Кіровоградська місцева прокуратура, Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_2 ,
       розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2021 року у складі судді Гершкул І.М. і
В С Т А Н О В И В:
В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця та просив визнати протиправною та скасувати у повному обсязі постанову старшого державного виконавця Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Копивницький РВ ДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро)) Опрі Ю.О. від 16 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64523208.
Скарга мотивована тим, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2020 визнано недійсним рішення Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 883 від 27.09.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» та витребувано у ОСОБА_1 на користь Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3522586600:02:000:1396.
23.02.2021  ОСОБА_1  отримав постанову старшого державнго виконавця Кропивницького РВ ДВС ПСМУ МЮ (м. Дніпро) Опрі Ю.О. про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 390/502/20 від 03.02.2021, виданого Кіровоградським районним судом Кіровоградськоїобласті про витребування у ОСОБА_1 на користь Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельної ділянки.
Скаржник вважає, що виконання рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2020 в частині витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки здійснюється на підставі рішення суду, шляхом внесення органом державної реєстрації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію.
Тому, враховуючи, що рішенням суду не зобов`язано ОСОБА_1 до вчинення дій, виконавчий лист № 390/502/20,2/390/350/20 від 03.02.2021 є таким, що виданий помилково та не підлягає виконанню, а постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2021 є неправомірною та підлягає скасуванню.
       Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2021 року в задоволенні скарги відмовлено.
       Ухвала суду мотивована тим, що при винесенні державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження № 64523208 від 16.02.2021 відсутні порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Суд першої інстанції вважав передчасними доводи скарги про те, що виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідне рішення суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийняте в порядку ст. 432 ЦПК України, на момент розгляду скарги відсутнє. 
Аргументи представника скаржника про те, що державний виконавець повинен був повернути виконавчий документ на підставі ст. 4 ч. 4 п. 7 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання, суд першої інстанції вважав також передчасними, зважаючи на наявність виданого судом виконавчого листа.
В апеляційній скарзі адвокат Усатенко В.Ю., який представляєє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2021 року та задовольнити скаргу ОСОБА_1 . 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що рішення суду про повернення нерухомого майна сільській раді виконане шляхом оформлення акту приймання-передачі такого нерухомого майна, тим самим зазначив інший спосіб виконання рішення суду про витребування майна із незаконного чужого володіння, ніж вказано у висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених в постановах від 14 листопада 2018 року та від 12 лютого 2020 року.
Скаржник вважає, що оскільки рішенням суду не було зобов`язано ОСОБА_1 до вчинення дій, виконавчий лист № 390/502/20,2/390/350/20 від 03 лютого 2021 року не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень до боржника, як наслідок, державний виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий лист, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 16 лютого 2021 року є неправомірною.
Також, державним виконавцем було введено суд першої інстанції в оману та повідомлено неправдиву інформацію, щодо дати закінчення виконавчого провадження.
При цьому, станом на 13.05.2021 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3522586600:02:000:1396 зареєстровано за ОСОБА_1 , що свідчить про невиконання рішення суду та неможливість державного виконавця виконати вказане рішення, так як виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, а ОСОБА_1 не має повноважень оформити право власності на земельну ділянку за сільською радою.
Від старшого державного виконавця Копивницького РВ ДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро) Опрі Ю.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Усатенко В.Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 , підтримав доводи апеляційної скарги.
Старший державний виконавець Копивницького РВ ДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро) Опря Ю.О., Сергієв В.Г., представники Кіровоградської місцевої прокуратури та Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2020 визнано недійсним рішення Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 883 від 27.09.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», а також витребувано у ОСОБА_1 на користь Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3522586600:02:000:1396.
На виконання зазначеного рішення суду 03.02.2021 видано виконавчий лист №390/502/20 (2/390/350/20).
На підставі вказаного виконавчого листа та заяви керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, постановою старшого державного виконавця Кропивницького РВ ДВС ПСМУМЮ Опрі Ю.О. від 16.02.2021 відкрито виконавче провадження № 64523208.
Згідно акту державного виконавця від 19.03.2021 ОСОБА_1 передав земельну ділянку кадастровий номер 3522586600:02:000:1396 на користь Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, що засвідчено актом приймання-передачі земельної ділянки від 19.03.2021, який підписано боржником і стягувачем.
Постановою державного виконавця від 29.03.2021 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 390/502/20 (2/390/350/20) закінчено.
У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За положеннями статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Статтею 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді (п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII).
Згідно з пунктом 7 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.
Перелік заходів примусового виконання судового рішення передбачено статтею 10 Закону № 1404-VIII, пунктом 3 якого до таких заходів віднесено вилучення у боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні. 
Виконання рішень такої категорії, в свою чергу, регламентовано статтею 60 Закону № 1404-VIII, за змістом частини першої якої, під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.
Матерілами справи підтверджується, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2020 року у справі № 390/502/20 позов виконувача обов`язків керівника Кіровоградської місцевої прокуратури задоволено.
Визнано недійсним рішення Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 883 від 27 вересня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» та витребувно у ОСОБА_1 на користь Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3522586600:02:000:1396 (а.с.7-11).
На виконання рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2020 року, 03 лютого 2021 року видано виконавчий лист № 390/502/20 (2/390/350/20), що підтверджується відповідною копією (а.с. 41).
Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до Кропивницького РВ ДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро) з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 03 грудня 2020 року, що підтверджується копією заяви від 10 грудня 2021 року (а.с. 30).
Постановою старшого державного виконавця Кропивницького РВ ДВС ПСМУМЮ Опрі Ю.О. від 16.02.2021 відкрито виконавче провадження № 64523208 про витребування у ОСОБА_1 на користь Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3522586600:02:000:1396, що підтверджується відповідною копією постанови (а.с. 12, 32-33).
За змістом копії акту старшого державного виконавця Кропивницького РВ ДВС ПСМУМЮ Опрі Ю.О. від 19.03.2021 ОСОБА_1 передав земельну ділянку кадастровий номер 3522586600:02:000:1396 на користь Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, що засвідчено актом приймання-передачі земельної ділянки від 19.03.2021, які підписано боржником і стягувачем (а.с. 37-38).
З наведеного вбачається, що виконуючий обов`язки керівника Кіровоградської місцевої прокуратури під час пред`явлення позову, а також суд під час ухвалення рішення у справі № 390/502/20, керувались статтею 388 ЦК України, якою визначено віндикаційний спосіб захисту цивільних прав - витребування майна власником із чужого незаконного володіння.
Відповідно до положень статей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Статтею 388 ЦК України визначені підстави і порядок витребування майна із чужого незаконного володіння.
Вказаний спосіб захисту цивільних прав кореспондує із заходом примусового виконання, передбаченим пунктом 3 частини першоїстатті 10 Закону № 1404-VIII , а саме - вилучення та передача предметів стягувачу.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 2-690/11 (провадження № 61-36310св18).
Враховуючи викладене, старший державний виконавець Кропивницького РВ ДВС ПСМУМЮ Опря Ю.О. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 лютого 2021 року діяла у відповідності до вимог Закону № 1404-VIII, правомірно винесла постанову про відкриття виконавчого провадження та у неї були відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .
Суд не бере до уваги посилання апеляційної скарги на висновки Великої Палати  Верховного Суду, викладені в постановах від 14 листопада 2018 року та від 12 лютого 2020 року, оскільки наведені висновки стосуються застосуванням норм матеріального права у позовному провадженні, а не процесуальних норм щодо примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні.
Помилковими є посилання в апеляційній скарзі про те, що оскільки рішенням суду не було зобов`язано ОСОБА_1 до вчинення дій, виконавчий лист № 390/502/20,2/390/350/20 від 03 лютого 2021 року не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень до боржника, з огляду на те, що поняття «витребування» слід вважати тотожним поняттю «вилучення та передача предметів», що зазначене у пункті 3 частини першої статті 10 Закону № 1404-VIII у переліку заходів примусового виконання рішення, що відповідає висновкам викладених у постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 2-690/11 (провадження № 61-36310св18).
Посилання апеляційної скарги на те, що станом на 13.05.2021 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3522586600:02:000:1396 зареєстровано за ОСОБА_1 та те, що державним виконавцем було введено суд першої інстанції в оману і повідомлено неправдиву інформацію, щодо дати закінчення виконавчого провадження, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, з огляду на те, що предметом розгляду у вказаній справі є законність винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.        
Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2021 року без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 26.07.2021.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 
Судді                                                                 О.Л. Карпенко 
О.І.Чельник