Постанова
Іменем  України      
 
08 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 727/6374/17
 
провадження № 61-8226 св 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2020 року у складі судді Мамчина П. І. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Лисака І. Н., Владичана А. І., Литвинюк І. М.,
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.
Позовна заява мотивована тим, що з 18 лютого 1994 року по 04 листопада 2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Фактично шлюбні відносини були припинені з жовтня 2014 року, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 листопада                2015 року у справі № 727/5781/15-ц, яким позов  ОСОБА_3 задоволено, шлюб між сторонами розірвано.
З часу припинення шлюбних відносин він проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 , а відповідачка - у квартирі АДРЕСА_2 .
За час зареєстрованого шлюбу ними придбано квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 31 грудня 2004 року, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .                          На час придбання вказана квартира складалася з двох житлових кімнат, загальною площею 40,20 кв. м, житловою площею 23,60 кв. м. За спільні кошти ними здійснено перепланування та добудову до зазначеної квартири, які були узаконені, та 23 лютого 2011 року отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого квартира складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 61,80 кв. м, житловою              площею 45,60 кв. м. У 2010-2011 роках ним спільно із сусідом по АДРЕСА_1 на подвір`ї будинковолодіння самочинно збудовано гараж на два заїзди, загальною площею приблизно 64 кв. м.
За рахунок його особистих коштів, отриманих унаслідок виходу на пенсію                              у розмірі 19 339,26 грн, ним було зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю охоронно-розшукне агентство «Кобра» (далі -                                ТОВ ОРА «Кобра»), у статутний фонд якого передано 18 315 грн.
У 2007 році за його особисті кошти зареєстровано мале приватне підприємство «Кобра-Люкс» (далі - МПП «Кобра-Люкс»). Статутний фонд              МПП «Кобра-Люкс» був створений за рахунок його грошових та майнових внесків, як засновника, у розмірі 46 000 грн.
У 2007 році ними придбана квартира АДРЕСА_3 , яка зареєстрована на його ім`я. 25 грудня 2007 року для придбання вказаної квартири ним було отримано у борг від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 320 000 грн, що підтверджується розпискою                  від 25 грудня 2007 року, шляхом отримання ОСОБА_4 у МПП «Кобра-Люкс» 320 000 грн у вигляді безпроцентної поворотної фінансової допомоги,                          а обов`язок по поверненню боргу перед підприємством залишається за ним, який він має повернути до 2022 року. Станом на 01 листопада 2017 року борг ОСОБА_4 перед МПП «Кобра-Люкс» становить 306 690 грн.
У подальшому за договором дарування від 06 вересня 2013 року вищевказану квартиру ним було подаровано сину відповідачки - ОСОБА_5 , якого він усиновив. 
Працюючи в органах внутрішніх справ у 1992 році, тобто до реєстрації з відповідачкою шлюбу, він отримав квартиру АДРЕСА_4 . 
У травні 1994 року вони у рівних частках приватизували зазначену квартиру, унаслідок чого йому належало 34 %, а відповідачці та їх сину -               ОСОБА_5 по 33 % кожному. 
У 1995 році квартира АДРЕСА_4 була реконструйована, тому становила 55/100 частки житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами. 27 квітня 2004 року було замінено правовстановлюючий документ на вказану квартиру і видано свідоцтво про право спільної часткової власності на житловий будинок, відповідно до якого частки у будинку склали: його - 37/100; ОСОБА_3 - 9/100; їх сина - ОСОБА_5 - 9/100.
13 лютого 2013 року ними було зареєстровано право власності на перепланований житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
26 грудня 2014 року на підставі договору дарування їх син - ОСОБА_5 подарував йому 9/100 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, унаслідок чого йому належить 46/100 частки спірного житлового будинку.
Перепланування та реконструкція вказаного будинку здійснювалася                         за рахунок коштів, які він отримав в якості фінансової поворотної допомоги,               а саме: у 2008 році в МПП «Кобра-Люкс» ним отримано 180 000 грн, у 2009 році він отримав від ТОВ ОРА «Кобра» 320 000 грн.
Відповідно до довідки МПП «Кобра-Люкс» станом на 01 листопада 2014 року, тобто дату припинення шлюбних відносин, заборгованість перед МПП «Кобра-Люкс» за договором безпроцентної цільової позики від 01 грудня 2008 року становить 118 620 грн. Згідно з довідкою ТОВ ОРА «Кобра» станом                           на 01 листопада 2014 року, тобто дату припинення шлюбних відносин, заборгованість перед товариством за договором безпроцентної цільової позики становить 318 620 грн.
Вищевказану отриману безпроцентну фінансову допомогу вони з відповідачкою витратили на потреби сім`ї, а саме перебудову будинку, ремонт квартири та будівництво самочинного гаража, проте борг повертає він самостійно.
Таким чином, при розподілі майна подружжя, слід врахувати наявні борги подружжя у розмірі 743 930 грн.
Крім того, в його користуванні знаходяться: телевізор «Panasonic»,                    вартістю 500 грн; холодильник «Whirlpool», вартістю 3 000 грн; килим (бежевий) 1 штука, вартістю 200 грн; шафа скляна кутова 1 штука,                           вартістю 300 грн; стінка з кутовою шафою 1 штука, вартістю 500 грн; комп`ютерний стіл 1 штука, вартістю 200 грн; комп`ютерний стілець, вартістю 100 грн; меблі кухонні в комплекті, вартістю 1 000 грн; газова варочна поверхня «Ariston» 1 штука, вартістю 700 грн; кондиціонер «Yamaha» 1 штука, вартістю 1 500 грн; кондиціонер «LG» 1 штука, вартістю 2 000 грн, загальна вартість рухомого майна, що знаходиться в його користуванні, складає           10 000 грн. Вказане майно слід виділити йому.
У користуванні ОСОБА_3 знаходиться наступне рухоме майно: меблі в спальню білого кольору, які складаються з двоспального ліжка, шафи три дверної із дзеркалом, двох приліжкових тумб, двох пуфиків, комоду із шухлядами, тумби із дзеркалом та тумби під телевізор вартістю 7 000 грн; два телевізора марки «Panasonic», вартістю 3 000 грн; тумба під телевізор в гостьову кімнату коричневого кольору, вартістю 300 грн; меблева кутова стінка-сервант, вартістю 1 000 грн; м`яка частина, яка складається із дивану та одного крісла покриття із тканини коричневого кольору, вартістю 3 000 грн; стіл столовий та шість стільців коричневого кольору, вартістю 2 750 грн; кутова шафа-купе коричневого кольору, вартістю 2 000 грн; ліжко односпальне коричневе, вартістю 1 000 грн; комп`ютерний стіл, вартістю 750 грн; килим зеленого кольору, вартістю 600 грн; килим коричневого кольору,                   вартістю 1 000 грн; меблі на кухню коричневого кольору, які складаються                   із чотирьох навісних шаф та чотирьох нижніх тумб, вартістю 5 000 грн; стіл кухонний та чотири стільчики, вартістю 1 000 грн; витяжка «Ariston», вартістю 800 грн; духова шафа електрична, вартістю 1 700 грн; газова панель «Ariston», вартістю 2 000 грн; мікрохвильова піч «Самсунг», вартістю 850 грн; холодильник двокамерний світло-бежевого кольору, вартістю 2 500 грн; кухонний комбайн «Мулінекс», вартістю 2 800 грн; меблі у прихожу світло бежевого кольору, вартістю 850 грн; пральна машинка «ВЕКО»,                            вартістю 2 750 грн. Загальна вартість рухомого майна, що знаходиться                        у користуванні ОСОБА_3 , складає 42 650 грн. Вказане майно слід виділити відповідачці.
В його користуванні перебуває гараж металевий та альтанка металева, це майно відноситься до будинку АДРЕСА_5                  і не підлягає поділу, оскільки відноситься до належної йому 55/100 частки житлового будинку.
Відповідачка забрала усі належні їй речі з указаного будинку у травні                    2017 року. Крім того, ОСОБА_3 із сейфу забрала готівкові кошти                           у розмірі 19 000 доларів США.
У добровільному порядку згоди щодо поділу спільного сумісного майна подружжя вони дійти не можуть. Припинення права особи на частку                   у спільному майні мотивував статтею 365 ЦК України. 
З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд:
- визнати квартиру АДРЕСА_2 ,                   вартістю 1 116 664 грн, право власності на яку зареєстровано                                        за ОСОБА_3 , спільним сумісним майном подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частку цієї квартири;
- визнати спільним сумісним майном подружжя будівельні матеріали, які були використані у процесі самочинного будівництва у 2010-2011 роках на подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_1 гаража,             площею 32 кв. м, вартістю 67 105,56 грн та визнати за ним право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів; 
- припинити право власності ОСОБА_3 на 9/100 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , вартістю 237 139,20 грн та взамін цій частці виділити останній 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , вартістю 558 332 грн та 1/2 частку будівельних матеріалів,                   які були використані у процесі самочинно збудованого у 2010-2011 роках                  на подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_1 гаража, вартістю 1/2 частки 33 552,78 грн;
- припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_3 право власності на цю квартиру;
- визнати за ним право власності на 9/100 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , які зареєстровані за ОСОБА_3 , що входять до складу 55/100 ідеальних часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який складається з: квартири АДРЕСА_6 у житловому будинку літ. «а», а саме: підвал ІІІ, площею 7,60 кв. м, та коридор І загального користування, площею 12,50 кв. м (4,10 кв. м); на першому поверсі - коридор 1-1, площею 5,40 кв. м, житлова кімната 1-2, площею 15,80 кв. м, житлова кімната 1-3, площею 20,00 кв. м, кухня 1-4, площею 8,10 кв. м, санвузол 1-5, площею                      5,60 кв. м, житлова кімнатна 1-6, площею 14,80 кв. м, житлова кімната 1-7, площею 18,00 кв. м; гараж літ. «б», а також криниця І загального користування;
- стягнути з ОСОБА_3 на його користь різницю у вартості нерухомого майна у розмірі 354 745,58 грн;
- виділити йому рухоме майно на загальну вартість 10 000 грн, а саме: телевізор «Panasonic», вартістю 500 грн; холодильник «Whirlpool», вартістю                3 000 грн; килим (бежевий) 1 штука, вартістю 200 грн; шафу скляну кутову                   1 штука, вартістю 300 грн; стінку з кутовою шафою 1 штука, вартістю 500 грн; комп`ютерний стіл 1 штука, вартістю 200 грн; комп`ютерний стілець, вартістю 100 грн; меблі кухонні в комплекті, вартістю 1 000 грн; газову варочну поверхню «Ariston» 1 штука, вартістю 700 грн; кондиціонер «Yamaha» 1 штука, вартістю 1 500 грн; кондиціонер LG 1 штука, вартістю 2 000 грн;
- визнати за ним право особистої приватної власності на ТОВ ОРА «Кобра» та МПП «Кобра-Люкс»;
- визнати боргові зобов`язання у розмірі 743 930 грн спільними боргами його та ОСОБА_3 ;
- виділити ОСОБА_3 рухоме майно на загальну вартість 42 650 грн,           а саме: меблі у спальню білого кольору, які складаються з двоспального ліжка, шафи три дверної із дзеркалом, двох приліжкових тумб, двох пуфиків, комоду із шухлядами, тумби із дзеркалом та тумби під телевізор,                     вартістю 7 000 грн; два телевізора марки «Panasonic», вартістю 3 000 грн; тумбу під телевізор в гостьову кімнату коричневого кольору, вартістю 300 грн; меблеву кутову стінку-сервант, вартістю 1 000 грн; м`яку частину, яка складається із дивану та одного крісла покриття із тканини коричневого кольору, вартістю 3 000 грн; стіл столовий та шість стільців коричневого кольору, вартістю 2 750 грн; кутову шафу-купе коричневого кольору,              вартістю 2 000 грн; ліжко односпальне коричневе, вартістю 1 000 грн; комп`ютерний стіл, вартістю 750 грн; килим зеленого кольору,                            вартістю 600 грн; килим коричневого кольору, вартістю  1 000 грн; меблі на кухню коричневого кольору, які складаються із чотирьох навісних шаф та чотирьох нижніх тумб, вартістю 5 000 грн; стіл кухонний та чотири стільчики, вартістю 1 000 грн; витяжку фірми «Арістон», вартістю 800 грн; духову                 шафу електричну, вартістю 1 700 грн; газову панель марки «Арістон»,   вартістю 2 000 грн; мікрохвильову піч марки «Самсунг», вартістю 850 грн; холодильник двокамерний світло-бежевого кольору, вартістю 2 500 грн; кухонний комбайн «Мулінекс», вартістю 2 800 грн; меблі в прихожу світло бежевого кольору, вартістю 850 грн; пральну машинку марки «ВЕКО», вартістю 2 750 грн.
У серпні 2017 року  ОСОБА_3  звернулася до суду із зустрічним позовом, який було уточнено, до  ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. 
Зустрічна позовна заява мотивована тим, що за час зареєстрованого шлюбу ними набуто у власність рухоме та нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_4 ; речі домашнього вжитку, побутова техніка; створено МПП «Кобра Люкс» та ТОВ «ОРА Кобра».
Вищевказана квартира була набута сторонами у власність в порядку приватизації і належала їм на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно у таких частках: ОСОБА_1 - 34 %, їй - 33 %, їх сину - ОСОБА_5 - 33 %.
Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 07 липня 2003 року № 521/14 «Про передачу допоміжних приміщень, господарських будівель та споруд у власність власникам квартир, зняття будинків з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівці» передано у власність ОСОБА_1 , їй, та їх сину - ОСОБА_5 допоміжне приміщення - підвал ІІІ, площею 7,60 кв. м, та коридор загального користування у підвалі, площею 12,50 кв. м, до вказаної квартири.
У 2003-2004 роках ними за спільні кошти проведена добудова до зазначеної квартири, а саме: коридор 1-7, площею 5,30 кв. м, житлову кімнату 1-9, площею 19,30 кв. м, і вказані підвал ІІІ, площею 7,60 кв. м, та коридор загального користування у підвалі, площею 12,50 кв. м. Загальна площа квартири АДРЕСА_4 після добудови з підвалом становить 101,20 кв. м, а житлова 67,40 кв. м.
На підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради                          від 27 квітня 2004 року № 343/8 проведено заміну правовстановлюючого документа, відповідно до якого об`єктом права власності є не квартира              АДРЕСА_6 , а 55/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами у таких частках: їх сину -     ОСОБА_5 9/100 ідеальних часток, їй - 9/100 ідеальних часток, ОСОБА_1 - 37/100 ідеальних часток. Вважала, що частка             ОСОБА_1 була збільшена у результаті добудови до квартири, що здійснені за кошти подружжя, 1/2 частки якої належить їй.
Самовільно добудований гараж також був віднесений до частки             ОСОБА_1 . При цьому, жодних домовленостей щодо зарахування таких поліпшень квартири до частки ОСОБА_1 між ними не було.
У 2011 році вони за спільні кошти подружжя здійснили капітальний ремонт квартири та добудову цегляного гаражу, площею 21,90 кв. м. У результаті реконструкції загальна площа квартири становила 99,40 кв. м, у тому числі житлова - 68,60 кв. м. У зв`язку з цим було проведено заміну правовстановлюючого документу та отримано нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04 травня 2011 року. Свідоцтво видано на 55/100 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 ,  до складу якого входить квартира АДРЕСА_6 , підвал ІІІ, площею 7,60 кв. м та коридор І загального користування, площею 12,50 кв. м (4,10 кв. м);                          на першому поверсі - коридор 1-1, площею 5,40 кв. м, житлова кімната 1-2, площею 15,80 кв. м, житлова кімната 1-3, площею 20,00 кв. м, кухня 1-4, площею 8,10 кв. м, санвузол 1-5, площею 5,60 кв. м, житлова кімнатна 1-6, площею 14,80 кв. м, житлова кімната 1-7, площею 18,00 кв. м; гараж літ. «б», площею 21,85 кв. м, гараж літ. «г», горище площею 40,20 кв. м, ворота, огорожа, а також криниця загального користування.
У 2014 році їх син - ОСОБА_5 подарував належні йому на праві власності 9/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , унаслідок чого частка останнього склала 46/100 частки.
Вважала, що реконструкція та добудова вище зазначеного житлового будинку відбулася за рахунок спільних коштів подружжя, а тому її частка повинна бути збільшена. Зокрема, посилалася на те, що частка ОСОБА_1 та її у праві спільної власності на 55/100 частки житлового будинку становить                         (37/100 + 9/100) 46/100 : 2 = 23/100 частка, що належить їй,                                  та 23/100 частка, що належить ОСОБА_1 , а 9/100 частка, подарована останньому ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 26 грудня 2014 року. 
Відповідно до висновку додаткової судової інженерно-технічної експертизи             спільного підприємства «Західно-Український Експертно-консультативний Центр» від 29 травня-26 червня 2020 року № 281 наявна технічна можливість поділу 55/100 часток будинку АДРЕСА_1 в натурі на дві ізольовані квартири, враховуючи, що її ідеальна частка складає 23/100, а ОСОБА_1 32/100. 
12 лютого 2003 року за рахунок спільних коштів подружжя було створено                  ТОВ ОРА «Кобра», засновником якого став ОСОБА_1 . Розмір статутного капіталу товариства становить 18 500 грн.
Відповідно до установчого договору ОСОБА_1 при створенні товариства і поповненні статутного капіталу належало 99/100 часток                            у товаристві, 1/100 частки належала ОСОБА_6 , яку у подальшому останній передав ОСОБА_1 . Отже, відповідач є єдиним засновником товариства, якому належить 100 % часток статутного капіталу і корпоративних прав.
Відповідно до документів про фінансову діяльність баланс станом                                      на 31 грудня 2015 року, нерозподілений прибуток становить 1 138,8 тис. грн, баланс станом на 31 грудня 2016 року нерозподілений прибуток -                        1 536,2 тис. грн.
Оскільки кошти, віднесені до статутного капіталу ТОВ ОРА «Кобра» за час зареєстрованого шлюбу, за рахунок спільних коштів подружжя, на її користь підлягає стягненню з відповідача 1/2 частка отриманого прибутку                              у розмірі 768,1 тис. грн.
У 2007 році ними було зареєстровано МПП «Кобра Люкс», засновником якого став ОСОБА_1 . За рахунок сімейного бюджету було сформовано статутний капітал підприємства у розмірі 46 000 грн. Оскільки МПП «Кобра Люкс» створено за рахунок спільних коштів подружжя, воно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між сторонами.
Згідно з документами про фінансову діяльність Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області баланс МПП «Кобра Люкс» станом на 31 грудня 2015 року, нерозподілений прибуток - 511,2 тис. грн, баланс станом                          на 31 грудня 2016 року нерозподілений прибуток - 465,6 тис. грн.
За нею слід визнати право власності на корпоративні права у МПП «Кобра-Люкс», а саме право власності на 1/2 частку у статутному фонді (капіталі) підприємства вартістю 23 000 грн, та право рівної участі в управлінні підприємством, право на отримання 1/2 частки прибутку станом на 31 грудня 2015 року у розмірі 255,6 тис. грн, право на отримання 1/2 частки активів у разі ліквідації.
Сторонами за час шлюбу придбано рухоме майно на загальну суму 124 000 грн, а саме: телевізор «Panasonic», 4 штуки, вартістю 10 000 грн; холодильник «Whirlpool» 1 штука, вартістю 9 000 грн; спальню (білу, ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки приліжкові 2 штуки) 1 комплект, вартістю 10 000 грн; килими (білий, рожевий, жовтий, бежевий) 4 штуки, вартістю 6 000 грн; диван                 1 штука, вартістю 4 000 грн; м`яку частину (диван і два крісла гойдалки)                    1 штука, вартістю 8 000 грн; м`яку частину з кріслом розкладним 1 штука, вартістю 7 000 грн; шафу кутову 1 штука, вартістю 5 000 грн; шафу скляну кутову 1 штука, вартістю 1 500 грн; стінку з кутовою шафою 1 штука,               вартістю 4 000 грн; стіл розкладний дубовий трансформер 1 штука,           вартістю 500 грн; стіл розкладний 1 штука, вартістю 1 000 грн; журнальний столик скляний 1 штука, вартістю 500 грн; комп`ютерний стіл 1 штука, вартістю 500 грн; комп`ютерний стілець, вартістю 500 грн; стіл кухонний круглий                       1 штука, вартістю 500 грн; стільчики кухонні 4 штуки, вартістю 1 000 грн; меблі кухонні  в комплекті, вартістю 5 000 грн; витяжку «Ariston» 1 штука,                 вартістю 3 500 грн; духовку електричну «Ariston» 1 штуку, вартістю 5 500 грн; кондиціонер «Yamaha» 1 штуку, вартістю 7 000 грн; кондиціонер «LG» 1 штуку, вартістю 7 000 грн; газовий котел «Vaillant» 1 штуку, вартістю 7 500 грн; комп`ютер з монітором 1 штука, вартістю 3 000 грн; шафу у прихожу 1 штука, вартістю  2 000 грн; електром`ясорубку «Moulinex» 1 штука, вартістю 3 000 грн; пральну машину «Beko» 1 штуку, вартістю 3 000 грн; альтанку металеву                        1 штуку, вартістю 5 000 грн; газову варочну поверхність «Ariston» 1 штуку,            вартістю 3 500 грн.
Деякі речі знаходяться у квартирі сина - ОСОБА_7 , а саме телевізор             1 штука, килим рожевий 1 штука, диван 1 штука, шафа кутова 1 штука, журнальний столик скляний - 1 штука.
Решта речей знаходиться у відповідача в квартирі АДРЕСА_4 , альтанка знаходиться на подвір`ї за вказаною адресою.
Квартира АДРЕСА_2 була придбана нею відповідно до договору купівлі-продажу від 31 грудня 2004 року за особисті кошти, яка вона отримала від матері - ОСОБА_8 , а ОСОБА_1 участі у купівлі квартири не приймав, кошти сім`ї на її придбання не витрачалися.
Зокрема, посилалася на те, що у 2001 року її мати - ОСОБА_8 переїхала                  з Криму в м. Чернівці, коштів на придбання житла у неї не вистачало, а тому вона поїхала за кордон на заробітки. За час перебування за кордоном,                    мати їй передала 15 400 Євро на придбання квартири. Пізніше на подвір`ї будинковолодіння за кошти її матері був збудований гараж. Вважає, що вказана квартира є її особистою приватною власністю.
З урахуванням викладеного ОСОБА_3 просила суд:
- визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя добудову до житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , до складу якого входить квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 100,70 кв. м, житловою площею 69,90 кв. м;
- визнати за нею право власності на 23/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , та виділити їй приміщення квартири АДРЕСА_6 , а саме: коридор 1-1, площею 5,40 кв. м, житлову кімнату 1-2, площею 15,80 кв. м, житлову кімнату 1-3, площею 20,00 кв. м, житлову кімнату 1-7 (частина), площею 8,60 кв. м, всього по 49,80 кв. м, вартістю 695 472 грн.
- визнати за ОСОБА_1 право власності на 32/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ,              до складу якого входить підвал ІІІ, площею 7,60 кв. м та коридор І загального користування, площею 12,50 кв. м (4,10 кв. м); кухня 1-4, площею 8,10 кв. м, санвузол 1-5, площею 5,60 кв. м, житлова кімната 1-6, площею 14,80 кв. м, житлова кімната 1-7 (частина), площею 9,40 кв. м, гараж літ. «б», гараж літ. «г», вартістю 1 022 382 грн.
- зобов`язати ОСОБА_1 спільно з нею виконати наступні роботи:                      в приміщенні 1-7 влаштувати перегородку, розділивши це приміщення на два (1-7 один - житлова кімната, площею 8,30 кв. м (8,60 кв. м) з розрахунку до центральної осі новоствореної перегородки) та 1-7 два прихожа, коридор, площею 9,0 кв. м (9,40 кв. м); розібравши підвіконну частину стіни в новоствореному приміщенні 1-7 два влаштувати дверний отвір; ліквідувати дверний отвір між приміщеннями 1-3 та 1-4; облаштувати другий вихід на горище, шляхом влаштування дверної пройми на горищі, на місті існуючої віконної (за необхідності влаштувати стаціонарні сходи, або використовувати приставну драбину); розділити мережі енергоносіїв та їх облік, а також систему опалення; привести віконні отвори, а також утеплення стін до державних будівельних норм;
- зобов`язати її виконати наступні роботи: влаштувати у приміщенні 1-2 перегородки з дверними отворами, розподілити його на три приміщення: коридор, передпокій шириною не менше 1,50 кв. м, кухню, площею не менше 8,00 кв. м, та суміщений санвузол, площею не менше 3,80 кв. м; облаштувати новостворені приміщення кухні та суміщеного санвузла необхідними мережами та приладами; встановити в новостворених проймах дверні заповнення, вхідні двері замінити на подвійні; виконати оздоблення новостворених поверхонь, а також облаштування підлог окремих приміщень відповідно до особливостей їх використання;
- зобов`язати ОСОБА_1 виконати наступні роботи: встановити в новостворені проймі вхідне подвійне дверне заповнення; виконати оздоблення новостворених поверхонь, а також облаштування підлог окремих приміщень відповідно до особливостей їх використання;
- у рахунок рівності часток стягнути з ОСОБА_1 на її користь суму 26 027 грн, а криницю, огорожу, ворота, горище залишити у спільному користуванні;
- визнати за нею право власності на корпоративні права у МПП «Кобра-Люкс», а саме право власності на 1/2 частку у статутному капіталі підприємства вартістю 23 000 грн, та право рівної участі в управлінні підприємством, право на отримання 1/2 частки прибутку станом на 31 грудня 2015 року                                         у розмірі 255,6 тис. грн, право на отримання 1/2 частки активів у разі ліквідації, внести відомості до Статуту підприємства та Єдиного державного реєстру запису про зміну відомостей про юридичну особу;
- стягнути з ОСОБА_1 на її користь 1/2 частку отриманого прибутку                   від здійснення господарської діяльності ТОВ ОРА «Кобра» станом на 31 грудня  2016 року у розмірі 768,1 тис. грн.
- визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та її майно на загальну суму 124 000 грн, а саме: телевізор «Panasonic» 4 штуки, вартістю 10 000 грн, холодильник «Whirlpool», вартістю 9 000 грн, спальню                  1 комплект, вартістю 10 000 грн (біла, ліжко, шафа, комод, трюмо, 2 тумбочки приліжкові), килими 4 штуки, вартістю 6 000 грн, диван 1 штука, вартістю  4 000 грн, м`яку частину (диван і два крісла гойдалки), вартістю 8 000 грн, м`яку частину з кріслом розкладним 1 штуку, вартістю 7 000 грн, шафу кутову вартістю 5 000 грн, шафу скляну кутову вартістю 1 500 грн, стінку з кутовою шафою вартістю 4 000 грн, стіл розкладний трансформер, вартістю 500 грн, стіл розкладний, вартістю 1 000 грн, журнальний столик скляний, вартістю               500 грн, комп`ютерний стіл, вартістю 500 грн, комп`ютерний стілець, вартістю 500 грн, стіл кухонний круглий, вартістю 500 грн, стільчики кухонні 4 штуки, вартістю 1 000 грн, меблі кухонні у комплекті, вартістю 5 000 грн, витяжку «Ariston», вартістю 3 500 грн, духовку електричну «Ariston», вартістю 5 500 грн, кондиціонер «Yamaha», вартістю 7 000 грн, кондиціонер «LG», вартістю                  7 000 грн, газовий котел «Valliant», вартістю 7 500 грн, комп`ютер з монітором, вартістю 3 000 грн, шафу в прихожу, вартістю 2 000 грн, електром`ясорубку «Moulinex», вартістю 3 000 грн, пральну машину «Beko», вартістю 3 000 грн, альтанку металеву, вартістю «5 000» грн, газову варочну поверхню «Ariston», вартістю 3 500 грн;
- визнати за нею право власності на майно, загальною вартістю 62 000 грн,                а саме; телевізор «Panasonic» 2 штуки, вартістю 5 000 грн, килими 2 штуки (білий, рожевий), вартістю 3 000 грн, диван 1 штука, вартістю 4 000 грн, м`яку частину (диван і два крісла гойдалки), вартістю 8 000 грн, шафу кутову, вартістю 5 000 грн, стіл розкладний дубовий трансформер, вартістю 500 грн, журнальний столик скляний, вартістю 500 грн, шафу скляну кутову, вартістю 1 500 грн, кондиціонер «Yamaha», вартістю 7 000 грн, холодильник «Whirlpool», вартістю 9 000 грн, шафу в прихожу, вартістю 2 000 грн, електром`ясорубку «Moulinex», вартістю 3 000 грн, духовку електричну «Ariston», вартістю                    5 500 грн, альтанку металеву, вартістю 5 000 грн, пральну машину «Beko», вартістю 3 000 грн.
- визнати за ОСОБА_1 право власності на майно загальною вартістю 62 000 грн, а саме: телевізор «Panasonic» 2 штуки, вартістю 5 000 грн, килими   2 штуки, вартістю 3 000 грн (жовтий, бежевий), спальню 1 комплект, вартістю 10 000 грн (біла, ліжко, шафа, комод, трюмо, 2 тумбочки приліжкові), м`яку частину з кріслом розкладним, вартістю 7 000 грн, стінку з кутовою шафою, вартістю 4 000 грн, стіл розкладний, вартістю 1 000 грн, комп`ютерний стіл, вартістю 500 грн, комп`ютерний стілець, вартістю 500 грн, стіл кухонний круглий, вартістю 500 грн, стільчики кухонні 4 штуки, вартістю 1 000 грн, газовий котел «Vaillant», вартістю 7 500 грн, меблі кухонні в комплекті, вартістю 5 000 грн, витяжку «Ariston», вартістю 3 500 грн, кондиціонер «LG», вартістю 7 000 грн, комп`ютер з монітором, вартістю 3 000 грн, газову варочну поверхонь «Ariston», вартістю 3 500 грн.
- визнати за нею право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня                  2020 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. 
Визнано квартиру АДРЕСА_7 , вартістю 1 116 664 грн спільним майном подружжя              ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , вартістю 558 332 грн. 
Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1                                     та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 . 
Визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1                                      та ОСОБА_3 будівельні матеріали, обладнання, конструктивні елементи, які були використані під час самочинного будівництва гаража, що знаходиться по АДРЕСА_1 , вартістю 67 105,56 грн, а саме: азбестоцементні листи хвилясті 32,13 кв. м, болти 0,000112 т, цвяхи 0,00332 т, гіпсові в`яжучі 0,002164 т, толь 7,038 кв. м, сталь листова оцинкована 0,041 т, неоцинкований профнастил 0,02 т, гвинти, заклепки, шайби 0,0002 т, лісоматеріали 0,74 куб. м, щити опалубки 2,32 кв. м, сталь профільована 128 кг, камінь бутовий 2,27 куб. м, пісок природний 1,28 куб. м, керамблок 1756 штук, суміші бетонні 7,87 куб. м, розчин кладковий 10,79 куб. м. 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які були використані під час самочинного будівництва гаража, що знаходиться по АДРЕСА_1 , вартістю 33 552,78 грн, а саме: азбестоцементні листи хвилясті 32,13 кв. м, болти 0,000112 т, цвяхи 0,00332 т, гіпсові в`яжучі               0,002164 т, толь 7,038 кв. м, сталь листова оцинкована 0,041 т, неоцинкований профнастил 0,02 т, гвинти, заклепки, шайби 0,0002 т, лісоматеріали 0,74 куб. м, щити опалубки 2,32 кв. м, сталь профільована 128 кг, камінь бутовий                       2,27 куб. м, пісок природний 1,28 куб. м, керамблок 1756 шт, суміші бетонні 7,87 куб. м, розчин кладковий 10,79 куб. м. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частку отриманого прибутку від здійснення господарської діяльності ТОВ ОРА «Кобра» за період з 15 листопада 2015 року по 31 грудня 2016 року у розмірі 231 092,74 грн. 
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку у статутному фонді (капіталі) МПП «Кобра-Люкс» вартістю 23 000 грн. 
Визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рухоме майно на загальну суму 101 500 грн, а саме: телевізор «Panasonic», 2 штуки, вартістю 5 000 грн; холодильник «Whirlpool», вартістю 9 000 грн; спальню (білу, ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки приліжкові            2 штуки) вартістю 10 000 грн; килими (білий, бежевий) 2 штуки,                               вартістю 3 000 грн; м`яку частину (диван і два крісла гойдалки),                       вартістю 8 000 грн; м`яку частину з кріслом розкладним вартістю 7 000 грн; шафу скляну кутову, вартістю 1 500 грн; стінку з кутовою шафою,                      вартістю 4 000 грн; стіл розкладний дубовий трансформер, вартістю 500 грн; стіл розкладний, вартістю 1 000 грн; комп`ютерний стіл, вартістю 500 грн; комп`ютерний стілець, вартістю 500 грн; стіл кухонний круглий, вартістю               500 грн; стільчики кухонні 4 штуки, вартістю 1 000 грн; меблі кухонні в комплекті, вартістю 5 000 грн; витяжку «Ariston», вартістю 3 500 грн; духовку електричну «Ariston», вартістю 5 500 грн; кондиціонер «Yamaha»,                       вартістю 7 000 грн; кондиціонер «LG», вартістю 7 000 грн; газовий                          котел «Vaillant», вартістю 7 500 грн; комп`ютер з монітором, вартістю 3 000 грн; шафу в прихожу, вартістю 2 000 грн; електром`ясорубку «Moulinex»,                   вартістю 3 000 грн; пральну машину «Beko», вартістю 3 000 грн; газову варочну поверхність «Ariston», вартістю 3 500 грн. 
Здійснено поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1                                та ОСОБА_3 і виділено: ОСОБА_1 наступне майно: телевізор «Panasonic», 1 штука, вартістю 2 500 грн; холодильник «Whirlpool»,                   вартістю 9 000 грн; килим (бежевий), вартістю 1 500 грн; шафу скляну кутову, вартістю 1 500 грн; стінку з кутовою шафою, вартістю 4 000 грн; комп`ютерний стіл, вартістю 500 грн; комп`ютерний стілець, вартістю 500 грн; меблі кухонні                у комплекті, вартістю 5 000 грн; кондиціонер «Yamaha», вартістю 7 000 грн; кондиціонер «LG», вартістю 7 000 грн; газову варочну поверхність «Ariston», вартістю 3 500 грн, а всього майна на 42 000 грн; ОСОБА_3 наступне майно: телевізор «Panasonic» 1 штука, вартістю 2 500 грн; спальню (білу, ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки приліжкові 2 штуки), вартістю 10 000 грн; килим (білий), вартістю 1 500 грн; м`яку частину (диван і два крісла гойдалки),                             вартістю 8 000 грн; м`яку частину з кріслом розкладним, вартістю 7 000 грн; стіл розкладний дубовий трансформер, вартістю 500 грн; стіл розкладний, вартістю 1 000 грн; стіл кухонний круглий, вартістю 500 грн; стільчики кухонні, вартістю 1 000 грн; витяжку «Ariston», вартістю 3 500 грн; духовку електричну «Ariston», вартістю 5 500 грн; газовий котел «Vaillant», вартістю 7 500 грн; комп`ютер з монітором, вартістю 3 000 грн; шафу в прихожу,                             вартістю 2 000 грн; електром`ясорубку «Moulinex», вартістю 3 000 грн; пральну машину «Beko», вартістю 3 000 грн; а всього майна на 59 500 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю у частках                                      в розмірі 8 750 грн. 
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки квартира АДРЕСА_2 придбана та реконструйована сторонами за час перебування у зареєстрованому шлюбі, тому вона є спільним сумісним майном подружжя та належить їм на праві спільної сумісної власності. ОСОБА_3 при поділі цієї квартири не спростувала належними та допустимими доказами презумпцію спільності майна подружжя. 
Спільним сумісним майном подружжя є будівельні матеріали, обладнання та конструкції, які були використані у процесі будівництва гаража на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 .
У свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 04 травня 2011 року визначені частки співвласників у 55/100 частки будинку АДРЕСА_1 та зазначені приміщення, це свідоцтво             є чинним, унаслідок чого зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 у частині визнання об`єктом права спільної часткової власності колишнього подружжя на 55/100 частки спірного домоволодіння із зазначенням інших приміщень та із визнанням за сторонами права власності в інших частках є безпідставними та задоволенню не підлягають. ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів щодо технічної можливості поділу 55/100 частки будинку АДРЕСА_1 відповідно до часток, зазначених              в свідоцтві про право власності від 04 травня 2011 року.
Оскільки 1/2 частка ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 та у будівельних матеріалах, використаних у процесі будівництва гаража по АДРЕСА_8 становить 591 884,78 грн, тому вимоги останнього про припинення його частки у цьому спільному сумісному майні задоволенню не підлягають, так як ОСОБА_3 не погоджувалась на поділ цих об`єктів, крім того, сплата нею грошової компенсації ОСОБА_1 за його частку у вказаному майні може становити для неї надмірний тягар. ОСОБА_1 не довів можливість сплати ОСОБА_3 грошової компенсації за його частку у праві власності                              у визначеному розмірі.
Вартість 9/100 частки в будинковолодінні АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , становить 277 563,78 грн, ОСОБА_1 , бажаючи припинити право власності останньої на частку           у вказаному майні, не вніс на депозитний рахунок суду вартість цієї частки. Крім того, припинення права власності ОСОБА_3 на 9/100 частки у вказаному будинковолодінні призведе до звуження існуючих майнових прав та порушить принцип рівності прав співвласників, який забороняє обмеження прав одних співвласників за рахунок інших. ОСОБА_3 заперечувала проти вказаного поділу і стягнення з неї грошової компенсації за взаєморазрахунком виразу часток співвласників на користь ОСОБА_1 у розмірі 314 321 грн, що може становити для неї надмірний тягар, доказів про можливість сплати нею такої компенсації не надано.
ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь                                     1/2 частки отриманого прибутку від здійснення господарської діяльності                    ТОВ ОРА «Кобра» станом на 31 грудня 2016 року. Отже, чистий прибуток                     ТОВ ОРА «Кобра» за період з 15 листопада 2015 року по 31 грудня 2016 року (без урахування збитку у 2017 році) становить 462 185,47 грн, а 1/2 його частка становить 231 092,74 грн, яка належить ОСОБА_3 , як одній із подружжя. Вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права приватної власності на ТОВ ОРА «Кобра» є безпідставними, оскільки він посилався на те, що товариство створено за рахунок його особистих коштів, а саме він у грудні 2002 року вийшов на пенсію і отримав вихідну допомогу у розмірі                       19 339,26 грн, проте відповідно до положень частини другої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є у тому числі пенсія одержана одним із подружжя. Таким чином, вклад до статутного                       капіталу господарського товариства здійснено за рахунок спільного майна подружжя.
Статутний фонд (капітал) МПП «Кобра-Люкс» сформовано за рахунок спільних коштів подружжя та є об`єктом права їх спільної сумісної власності, посилання ОСОБА_1 на те, що пенсія є його особистим майном, суперечать положенням частини другої статті 61 СК України. Отже, вимоги                      ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на 1/2 частку у статутному фонді (капіталі) МПП «Кобра-Люкс» вартістю 23 000 грн є обґрунтованими. ОСОБА_3 не доведено належними та допустимими доказами розмір прибутку малого приватного підприємства за період після розірвання шлюбу і до 31 грудня 2015 року. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 у частині визнання за нею права рівної участі в управлінні МПП «Кобра-Люкс», права на отримання активів у разі ліквідації, внесення відомостей до Статуту підприємства та Єдиного державного реєстру запису про зміну відомостей про юридичну особу задоволенню не підлягають, оскільки такі питання регулюються Статутом МПП «Кобра-Люкс», належать до виключної компетенції засновника підприємства.
У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про поділ боргових зобов`язань перед ТОВ ОРА «Кобра», зокрема, щодо договору від 26 лютого 2009 року на суму 320 000 грн, слід відмовити, оскільки ним не надано доказів повернення коштів та залишку боргу саме по цьому договору. Довідка, яка видана ТОВ ОРА «Кобра» про розмір боргу та розмір повернутих коштів,                      є загальною та стосується усіх договорів позики.
Договірні зобов`язання не можуть ґрунтуватися на припущеннях, зобов`язальні правовідносини виникли між МПП «Кобра-Люкс» та ОСОБА_4 , а тому           не можна вважати, що кошти, які брав у позику ОСОБА_4 бралися ОСОБА_1 в інтересах сім`ї. У задоволенні позовних вимог               ОСОБА_1 про поділ боргових зобов`язань перед МПП «Кобра-Люкс», зокрема, щодо договору від 01 грудня 2008 року на суму 180 000 грн, слід відмовити, оскільки ним не надано доказів повернення коштів та залишку боргу саме по цьому договору. Довідка, яка видана МПП «Кобра-Люкс» про розмір боргу та розмір повернутих коштів, є загальною та стосується усіх договорів позики.
Визнання боргових зобов`язань спільними боргами подружжя, не встановлює для ОСОБА_3 конкретних зобов`язань та не призводить до бажаного результату отримання ОСОБА_1 половини боргу, а тому не є ефективним способом захисту прав останнього. Крім цього, ОСОБА_1 лише частково погасив борги перед кредиторами. При цьому, він не конкретизував, яку суму ОСОБА_3 повинна йому сплатити, як відшкодування за сплату боргу, а яка сума є залишковою. У той же час, визнання за сторонами у рівних частках виконання обов`язку за договорами позики, призведе до зміни умов договорів в частині боржника, без згоди на це кредиторів.
ОСОБА_1 не доведений обсяг спільного нажитого майна та факт його існування на час припинення шлюбних відносин, тому воно не підлягає поділу.
Визначаючи вартість спірного рухомого майна, суд взяв до уваги вартість, визначену ОСОБА_3 , оскільки жодна із сторін не надали суду належних та допустимих доказів дійсної вартості такого майна. При цьому клопотань про призначення судово-товарознавчої експертизи сторони у справі не заявляли. Підлягає виключенню з переліку майна подружжя металева альтанку, оскільки ОСОБА_3 відповідними доказами не підтвердила                    існування цього майна та не навела її індивідуальні характеризуючи ознаки.
Поділу між сторонами підлягає рухоме майно на загальну суму 101 500 грн, тобто частка кожного з подружжя становить 50 750 грн. Підлягає стягненню                 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різниця у частках                                         в розмірі 8 750 грн.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 квітня 2021 рокуапеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково. 
Рішення районного суду у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права власності за ОСОБА_3                 на 9/100 часток та визнання за ним права власності на 9/100 часток в будинку по АДРЕСА_1 , про припинення права власності ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири та визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , а також у частині відмови у виділенні ОСОБА_3 будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які були використані під час самочинного будівництва гаража, що знаходиться                       по АДРЕСА_8 , вартістю 67 105,56 грн, а саме: азбестоцементні листи хвилясті 32,13 кв. м, болти 0,000112 т, цвяхи 0,00332 т, гіпсові в`яжучі 0,002164 т, толь 7,038 кв. м, сталь листова оцинкована 0,041 т, неоцинований профнастил 0,02 т, гвінти, заклепки, шайби 0,0002 т, лісоматеріали 0,74 куб. м, щити опалубки 2,32 кв. м, сталь профільована 128 кг, камінь бутовий 2,27 куб. м, пісок природний 1,28 куб. м, керамблок 1756 штук, суміші бетонні 7,87 куб. м, розчин кладковий 10,79 куб. м, скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. 
Припинено право власності ОСОБА_3 на 9/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які зареєстровані                                      за ОСОБА_3 , вартістю 281 103,38 грн та взамін цій частці виділено ОСОБА_3 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , вартістю 558 332 грн та 1/2 частку будівельних матеріалів, які були використані у процесі самочинно збудованого гаража, площею 32 кв. м, вартістю 33 552,78 грн. 
Припинено право спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на вказану квартиру. 
Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 9/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього будівлями та спорудами, які зареєстровані за ОСОБА_3 та входять до складу 55/100 ідеальних часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . 
Рішення районного суду у частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку у статутному фонді (капіталі) МПП «Кобра-Люкс» вартістю 23 000 грн скасовано та ухвалено у цій частині нове, яким                              у задоволенні вказаної вимоги відмовлено. 
Рішення районного суду у частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рухомого майна на загальну суму 101 500 грн, його поділу та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різниці у частках у розмірі 8 750 грн змінено. Доповнено перелік спільного сумісного майна складовою «металевою альтанкою», вартістю 5 000 грн, яку виділено ОСОБА_1 . 
Виділено ОСОБА_1 спальню білого кольору у комплекті (ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки приліжкові 2 штуки), вартістю 10 000 грн. 
Змінено рішення районного суду у частині визначення суми різниці у частках та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості рухомого та нерухомого майна у розмірі 303 281,40 грн. 
У решті рішення суду залишено без змін.
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що квартира АДРЕСА_2 набута сторонами за час зареєстрованого шлюбу, тому є спільним сумісним майном подружжя, презумпцію спільності майна подружжя  ОСОБА_3 не спростовано. 
Ідеальна частка ОСОБА_1 у спірному будинку АДРЕСА_1 становить 46/100 частки, а ОСОБА_3 -                  9/100 частки, що спростовує доводи останньої про статус спірного житла, як спільна сумісна власність, оскільки сторони набули її із визначенням часток кожного у спільну часткову власність. З цих підстав частка ОСОБА_3 не може бути збільшена за рахунок частки ОСОБА_1 .
Між сторонами склалися неприязні стосунки, які у подальшому при залишенні їм у спільній власності нерухомого майна можуть перерости в ініціювання нових судових спорів, що буде стосуватися порядку користування, проведення інших будівельних робіт тощо, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення часток у спірному нерухомому майні обох сторін. Компенсація різниці у вартості часток не буде становити для ОСОБА_3 надмірний тягар, оскільки остання зазначила про наявність коштів при запропонованому нею поділі спірної квартири на приведення її до жилого стану, та у більшому розмірі буде компенсуватися зобов`язаннями   ОСОБА_1 за рішенням суду у цьому спорі на користь ОСОБА_3 .
З урахуванням вимог статті 365 ЦК України та з посиланням на відповідну практику Верховного Суду суд припинив право власності ОСОБА_3 на 9/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , які зареєстровані за ОСОБА_3 вартістю 281 103,38 грн, та взамін цій частці виділив останній 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , вартістю 558 332 грн та 1/2 частку будівельних матеріалів, які були використані в процесі самочинного будівництва гаража                по АДРЕСА_8 площею 32 кв. м вартістю 1/2 частки 33 552,78 грн, які належать ОСОБА_1 .
Суд припинив право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 та визнав за    ОСОБА_3 право особистої приватної власності на вказану квартиру. Визнав за ОСОБА_1 право власності на 9/100 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , які зареєстровані за ОСОБА_3 та входять до складу 55/100 ідеальних часток житлового будинку. Крім того, з ОСОБА_3          суд стягнув на користь ОСОБА_1 різницю у вартості нерухомого майна  у розмірі 310 781,40 грн.
ОСОБА_3 не просила здійснити їй виплату половини розміру внеску до статутного капіталу (фонду) МПП «Кобра-Люкс», а просила, зокрема провести поділ корпоративних прав ОСОБА_1 у статутному капіталі МПП «Кобра-Люкс» шляхом визнання за кожною із сторін права на 1/2 частку статутного капіталу вказаного підприємства, проте задовольняючи у цій частині    зустрічні позовні вимоги суд першої інстанції залишив поза увагою те, що частка у статутному капіталі підприємства, як об`єкт корпоративних прав,                 не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та не може бути предметом поділу. Отже, апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання              за нею права на частку у МПП «Кобра-Люкс», як об`єкту корпоративних прав, тому рішення районного суду у частині вирішення цих вимог скасовано.
Рішення районного суду у частині розподілу рухомого майна подружжя та розміру компенсації суд змінив, доповнивши його перелік, а саме металевою альтанкою, вартістю 5 000 грн, яку виділити ОСОБА_1 з компенсацією 1/2 її вартості ОСОБА_3 , а також виділити ОСОБА_1 спальню білого кольору в комплекті (ліжко, шафа, комод, трюмо, тумбочки приліжкові  2 штуки) вартістю 10 000 грн, виключити вказаний комплект спальні з переліку рухомого майна виділеного ОСОБА_3 та компенсувати останній 1/2 її вартості, загальна вартість компенсації складає 7 500 грн.
Апеляційний суд дійшов висновку про стягнення у рахунок взаємозаліку сум               з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різниці у вартості рухомого та нерухомого майна у розмірі 303 281,40 грн.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо поділу боргових зобов`язань перед                           ТОВ ОРА «Кобра», зокрема, за договором від 26 лютого 2009 року на суму 320 000 грн, оскільки ним не було надано доказів повернення коштів та залишку боргу саме по цьому договору. Довідка, яка видана ТОВ ОРА «Кобра» про розмір боргу та розмір повернутих коштів, є загальною та стосується всіх договорів позики. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її зустрічний позов задовольнити                  у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 727/6374/17             з Шевченківського районного суду м. Чернівці. 
У червні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 липня 2021 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що апеляційний суд               не звернув уваги на те, що вона заперечувала проти припинення її права власності на 9/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , тому дійшов безпідставного висновку про припинення її права власності на цю частку у спірному житловому будинку. 
За спільні кошти подружжя було значно поліпшено та добудовано житловий будинок АДРЕСА_1 і цегляний гараж, проте частки подружжя у праві власності на це майно не змінилися. ОСОБА_3 зазначає про те, що фактично унаслідок поліпшення житла її частка збільшилась до 23/100 частки спірного житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , проте суди у порушення          її прав не звернули уваги на цю обставину. 
Квартира № 1 по АДРЕСА_8 була придбана ОСОБА_3 за особисті кошти, які вона отримала від матері, унаслідок чого вказане нерухоме майно є її особистою приватною власністю. 
Самочинно збудований гараж по АДРЕСА_8                       є власністю матері ОСОБА_3 - ОСОБА_9 і збудований у травні                 2008 року за особисті кошти останньої, а ОСОБА_1 не надав доказів, що брав участь у його будівництві, вкладав власні кошти, або кошти сім`ї на купівлю будівельних матеріалів.
Визнання права власності за ОСОБА_3 на 1/2 частки у статутному фонді (капіталі) МПП «Кобра-Люкс» вартістю 23 000 грн, та право рівної участі в управлінні підприємством, тобто право власності на 1/2 частку корпоративних прав, є справедливим і рівним поділом майна подружжя. 
Доводи особи, яка подала відзив 
У червні 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною        і обґрунтованою, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують,   на його законність не впливають. Компенсація різниці у вартості часток не буде становити для ОСОБА_3 надмірний тягар. Апеляційний суд            дійшов вірного висновку про припинення права власності ОСОБА_3             на 9/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 належними доказами не підтверджено придбання квартири АДРЕСА_2 за її особисті кошти, отже, судом правильно визнано спірну квартиру спільним сумісним майном подружжя. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
З 18 лютого 1994 року ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 , яка мала дитину ОСОБА_10 , перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8, т. 1). 
ОСОБА_1 усиновив ОСОБА_10 , та дав йому прізвище ОСОБА_11 . 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 листопада                  2015 року у справі № 727/5781/15-ц позов ОСОБА_3 задоволено, шлюб між  ОСОБА_1 та  ОСОБА_3  розірвано (а.с. 9, т. 1).
У травні 1994 року квартира АДРЕСА_4 була передана у порядку приватизації у спільну часткову власність, а саме: ОСОБА_1 - 34 %, ОСОБА_3 - 33 %,                ОСОБА_10 - 33 %. Квартира складалася з двох кімнат, загальною площею 47,5 кв. м, житловою площею 31,0 кв. м (а.с. 128-131, т. 1). 14 травня 1994 року останнім було видано свідоцтво про право власності на житло (а.с. 234, т. 1).
Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 22 листопада 1995 року № 171/14 ОСОБА_1 надано дозвіл на добудову квартири АДРЕСА_4 (а.с. 235-236, т. 1).
У зв`язку з реконструкцією та добудовою спірної квартири АДРЕСА_4 18 травня 2004 року був замінений правовстановлюючий документ на свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18 травня 2004 року, згідно з яким 55/100 частки житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної часткової власності,                          а саме ОСОБА_12 - 9/100 частки, ОСОБА_3 -            9/100 частки, ОСОБА_1 - 37/100 частки (а.с. 85, т. 1).
З вищезазначеного свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що 55/100 частки будинку знаходяться у житловому будинку                  літ. «а» у квартирі АДРЕСА_6 та складаються з чотирьох кімнат, загальною площею 89,50 кв. м, житловою площею 67,40 кв. м, підвал ІІІ, площею 7,60 кв. м, та коридор І загального користування, площею 12,50 кв. м (4,10 кв. м); крім того, гараж літ. «б», а також криниця літ. «к», загального користування (а.с.85, т. 1).
Пізніше квартира АДРЕСА_4 знову була реконструйована, унаслідок чого 26 квітня 2011 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради прийняв рішення № 259/7 про заміну правовстановлюючого документу на нове свідоцтво про право власності                (а.с. 239, т. 1).
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 травня 2011 року 55/100 частки будинку передано у спільну часткову власність на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 26 квітня 2011 року, згідно з яким частка ОСОБА_1 становить 37/100 частки, ОСОБА_3 становить 9/100 частки і ОСОБА_5 становить                 9/100 частки (а.с. 12, т. 1).
26 грудня 2014 року на підставі договору дарування ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 9/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 (а.с. 14, т. 1). Отже, ідеальна частка ОСОБА_1 у спірному будинку становить 46/100 частки, а ОСОБА_3 9/100 частки.
31 грудня 2004 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу придбала квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 40,20 кв. м, житловою площею 23,60 кв. м (а.с. 10, т. 1).
Квартира АДРЕСА_2 була реконструйована та добудована, унаслідок чого збільшилася її площа.                      На підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради                    від 22 лютого 2011 року № 116/4 на цю квартиру проведено заміну правовстановлюючого документа та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23 лютого 2011 року (а.с.106, т. 1).
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 лютого 2011 року квартира складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 61,80 кв. м, житловою площею 45,60 кв. м, та зареєстрована                        за ОСОБА_3 (а.с. 11, т. 1).
Сторонами визнано факт самочинного будівництва у період шлюбу на подвір`ї будинку по АДРЕСА_8 гаража на два заїзди, загальною площею приблизно 64 кв. м, який не введено до експлуатації. 
12 лютого 2003 року створено ТОВ ОРА «Кобра», засновником якого є ОСОБА_1 , розмір статутного капіталу 18 500 грн (а.с.123-126, т. 1).
04 вересня 2007 року створено МПП «Кобра-Люкс», засновником якого є ОСОБА_1 , розмір статутного капіталу 46 000 грн (а.с.116-122, т. 1).
Згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи спільного підприємства «Західно-Український Експертно-консультативний Центр»            від 28 травня 2019 року № 614 ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 складає 1 116 664 грн. Загальна вартість будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які витрачені на будівництво гаражу і вартість робіт у процесі будівництва гаражу,                      що знаходиться по АДРЕСА_8 складає                     67 105,56 грн. Ринкова вартість 55/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної                    часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складає 1 449 184 грн (а.с.169-211, т. 3).
Відповідно до висновку додаткової судової інженерно-технічної експертизи спільного підприємства «Західно-Український Експертно-консультативний Центр» від 29 травня - 26 червня 2020 року № 281 ринкова вартість                   55/100 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 , до складу якого входить: у житловому будинку літ. «а1» - квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 99,40 кв. м, житловою площею 68,60 кв. м, на першому поверсі коридор 1-1, площею 5,40 кв. м (з металевими сходами на горище), житлова кімната 1-2, площею 15,80 кв. м, житлова кімната 1-3, площею                    20,00 кв. м, кухня 1-4, площею 8,10 кв. м., санвузол 1-5, площею 5,60 кв. м; житлова кімната 1-6, площею 14,80 кв. м, житлова кімната 1-7, площею                18,00 кв. м, підвал III, площею 7,60 кв. м, та коридор І загального користування, площею 12,50 кв. м (4,10 кв. м); горище, площею 40,20 кв. м (згідно правовстановлюючих документів), а також господарські споруди цегляний гараж літ. «б», площею 21,85 кв. м, металевий гараж літ. «г», криниця, ворота і огорожа, що належить на праві спільно часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , станом на час проведення експертизи, становить 1 696 223 грн. Ринкова вартість 55/100 часток будинковолодіння            АДРЕСА_1 , до складу якого входить:                      у житловому будинку літ. «а1» - квартира АДРЕСА_6 , що за результатами обстеження має загальну площу 100,70 кв. м, житлову площу 69,90 кв. м; горище, площею 40,20 кв. м, а також господарські споруди цегляний гараж літ. «б», площею 21,85 кв. м, металевий гараж літ. «г», криниця, ворота і огорожа, що належить на праві спільно часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , станом на час проведення експертизи, становить 1 717 854 грн. Крім того, експертом запропоновано два варіанти розподілу 55/100 часток вказаного будинковолодіння (а.с.156-216, т.4).
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення суду першої інстанції у нескасованій і незміненій при апеляційному перегляді частині та постанова апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Щодо вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання квартири АДРЕСА_2 спільним сумісним майном подружжя та визнання за ним права власності на 1/2 її частку; зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за нею права приватної власності на вказану квартиру, визнання за нею права власності на 23/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , та виділення їй відповідних приміщень, визнання                 за ОСОБА_1 права власності на 32/100 частки цього житлового будинку з надвірними спорудами.
Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша           статті 61 ЦК України).
Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України           від 24 травня 2017 року у справі № 6-843 цс 17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325 цс 18.
Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.
Ураховуючи викладене, суди, встановивши фактичні обставини у справі,                 від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином оцінивши докази, дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спірна квартира АДРЕСА_2 набута за час зареєстрованого шлюбу за спільні кошти, унаслідок чого вказана квартира є спільним сумісним майном подружжя.
Доводи касаційної скарги про те, що зазначена квартира придбана за рахунок коштів матері ОСОБА_3 , на увагу не заслуговують, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджені, а отже, ОСОБА_3 презумпцію спільності майна подружжя не спростовано. 
Посилання касаційної скарги на те, що за спільні кошти подружжя було значно поліпшено та добудовано житловий будинок АДРЕСА_1 і цегляний гараж, унаслідок чого ОСОБА_3 належить 23/100 частки спірного житлового будинку, є безпідставними, оскільки сторони набули цей будинок у власність із визначенням відповідних часток кожного у спільну часткову власність, що підтверджується свідоцтвом                      про право власності на нерухоме майно від 04 травня 2011 року,                              яке ОСОБА_3 не оспорювалося. Також безпідставними є вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання сторін здійснити перебудову вказаного будинку. 
Щодо вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права приватної власності на ТОВ ОРА «Кобра» і МПП «Кобра-Люкс», поділ боргових зобов`язань, поділ рухомого майна; зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на корпоративні права у МПП «Кобра-Люкс», стягнення на її користь 1/2 частки отриманого прибутку                                 ТОВ ОРА «Кобра», поділ рухомого майна.
Відповідно до статті 65 CК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,                  за взаємною згодою.
При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду                   з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.
За змістом статті 113 ЦК України та статті 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств. Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав.
Згідно зі статтею 115 ЦК України та статтею 12 Закону України «Про господарські товариства» господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.
Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.
Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.
Грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об`єкт - право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання.
Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства,                а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу              від діяльності підприємства.
До подібних правових висновків, у тому числі щодо юрисдикційності вимог, дійшли Верховний Суд України у постановах: від 03 липня 2013 року                             у справі № 6-61 цс 13, від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79 цс 13,                                від03 червня 2015 року у справі № 6-38 цс 15; Касаційний цивільний суд                     у складі Верховного Суду у постановах: від 13 березня 2019 року у справі           № 756/10797/15-ц (провадження № 61-40676 св 18), Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах: від 16 жовтня 2019 року                                       у справі № 906/936/18, від 03 березня 2020 року у справі № 909/52/19.
Таким чином, апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду у частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку у статутному фонді (капіталі) МПП «Кобра-Люкс» та відмовляючи у задоволенні вказаної вимоги останньої, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_3 вимоги щодо здійснення їй виплати 1/2 частки розміру внеску до статутного капіталу (фонду) МПП «Кобра-Люкс» не заявляла, а просила лише здійснити поділ корпоративних прав ОСОБА_1 у статутному капіталі МПП «Кобра-Люкс» шляхом визнання за кожною із сторін права на 1/2 частку статутного капіталу вказаного підприємства. 
Суди дійшли вірного висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_1 на її користь 1/2 частки отриманого прибутку від здійснення господарської діяльності ТОВ ОРА «Кобра» станом             на 31 грудня 2016 року, що належить їй, як одній із подружжя. Статутний фонд (капітал) ТОВ ОРА «Кобра», МПП «Кобра-Люкс» сформовано за рахунок спільних коштів подружжя та є об`єктом права їх спільної сумісної власності,          а посилання ОСОБА_1 на те, що пенсія, за рахунок якої створено            ТОВ ОРА «Кобра», є його особистим майном, суперечать положенням частини другої статті 61 СК України.
Верховний Суд погоджується з висновком судів про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо поділу боргових зобов`язань перед                           ТОВ ОРА «Кобра», у тому числі за договором від 26 лютого 2009 року на суму 320 000 грн, так як останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження повернення ним коштів та залишку боргу саме по цьому договору, а видана ТОВ ОРА «Кобра» довідка про розмір боргу та розмір повернутих коштів, є загальною і стосується усіх договорів позики.
Сторонами визнано факт набуття відповідного рухомого майна за час зареєстрованого шлюбу. 
Судами вірно здійснено розподіл рухомого майна, яке набуто сторонами                  за час зареєстрованого шлюбу, апеляційний суд змінив рішення районного суду шляхом доповнення рухомого майна. 
Щодо вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_3 на 9/100 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та взамін цій частці виділення останній 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , та 1/2 частки будівельних матеріалів,                   які були використані у процесі самочинно збудованого гаража за вищевказаною адресою. 
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 
Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.
Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. 
Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. 
Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування. 
У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.
Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено               за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. 
Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943 цс 16.
Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.
Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.
Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку                        у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації                          у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні              і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду                          від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження                                   № 61-30421 св 18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326 св 18).
Таким чином, апеляційний суд дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для припинення часток у спірному нерухомому майні обох сторін. Компенсація різниці у вартості часток не буде становити для ОСОБА_3 надмірний тягар, оскільки вона зазначила про наявність коштів при запропонованому нею поділі спірної квартири на приведення її до жилого стану, що спростовує доводи касаційної скарги у відповідній частині.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд, припиняючи право власності ОСОБА_3 на 9/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнаючи за останньою право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 і припиняючи право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на вказану квартиру та визнаючи за ним право власності на 9/100 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , стягнувши різницю у вартості нерухомого майна, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином оцінивши докази, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що сторони у добровільному порядку згоди щодо поділу спірного майна дійти не можуть, між ними склалися неприязні стосунки,                                    які у подальшому при залишенні їм у спільній власності нерухомого майна можуть перерости в ініціювання нових судових спорів щодо порядку користування спірним нерухомим майном, позивач погодився на припинення його права власності на частку у спірному нерухомому майні.
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства. 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції                         у нескасованій і незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2020 року    у нескасованій і незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 квітня 2021 рокузалишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець