ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 року          м.Дніпро         Справа №  908/299/21

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді        Березкіної О.В. (доповідач),
                   суддів   Іванова О.Г., Дарміна М.О. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів  від 09.08.2021 р.)
Секретар судового засідання Грачов А.С.   
Представники сторін:       
від відповідача: Верба Сергій Олександрович представник, 
від позивача: представник не з`явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні   апеляційну скаргу    Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатомн” 
на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.04.2021 року (суддя Топчій О.А.) у справі № 908/299/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Протех-Іт-Україна”, м. Миколаїв 
до Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” м. Київ в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”,  Запорізька обл., м. Енергодар
про стягнення коштів.

ВСТАНОВИВ:

Позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю “Протех-Іт-Україна” звернувся до Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” із позовом про стягнення боргу у сумі               492   428,76 грн, 3% річних у сумі 5   045,37 грн, пені у сумі 10   090,74 грн, інфляційних втрат у сумі 13   886,47 грн.  
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №20/05/103 від 26.05.2020 щодо своєчасної оплати поставленого товару на суму 492   428,76 грн. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних у розмірі 5045,37 грн, інфляційні втрати у розмірі 13   886,47 грн, пеню у розмірі                 10   090,74 грн. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.04.2021 року у справі № 908/299/21 позов задоволено частково.
Cуд стягнув з Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Протех-Іт-Україна” основний борг у сумі 492 428,76 грн., 3% річних у розмірі 4 775,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 13 886,47 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.     
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” м. Київ в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Запорізької області по справі № 908/299/21 від 22.04.2021 року скасувати в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 13 886, 47 грн. та 3% річних у розмірі 4 775, 88 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, зменшивши  розмір інфляційних втрат до 6 500 грн. та 3% річних до 2 500 грн.
В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що  стягуючи 3% річних та інфляційні втрати в повному обсязі, суд не врахував те, що позивачем не понесено збитків в зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань за договором, а відповідач, на відміну від позивача, згідно з інформацією, зазначеною у Балансі (Звіті про фінансовий стан) ДП «НАЕК «Енергоатом» за 2020 рік (розміщений на офіційному сайті ДП «НАЕК «Енергоатом») станом на 31.12.2020 має накопичені збитки у розмірі 44 149 865 тис. грн (2019 - 38 541 455 тис. грн), за 2020 рік відповідач отримав чистий збиток в сумі 4 845 208 тис. грн.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Запорізької області по справі №908/299/21 від 22.04.2021 року в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних та зменшення розміру інфляційних втрат до 6 500 грн. та 3% річних до 2 500 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2021 року у справі № 908/299/21  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.04.2021 року у справі № 908/299/21, справу  призначено до розгляду на 09.08.2021року.
 Представник  відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду Запорізької області по справі №908/299/21 від 22.04.2021 року в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ( на електронну пошту).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення  суду оскаржується  відповідачем лише в частині відмови  суду першої інстанції зменшити розмір   інфляційних втрат та 3% річних, то  колегія суддів здійснює апеляційний перегляд  рішення саме в цій частині. 
З матеріалів справи вбачається, що 26.05.2020 між ТОВ “ПРОТЕХ-ІТ-УКРАЇНА” - постачальник та ВП “Атоменергомаш” ДП “НАЕК “Енергоатом” - покупець укладено договір поставки №20/05/103 (НАЕК №53-143-01-20-01686 від 03.06.2020), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити в передбачені даним договором строки покупцю продукцію згідно переліку на загальну сум 492     428,76 грн з ПДВ. 
Пунктом 4.1. договору сторони обумовили, що оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному договорі, протягом 60 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у покупця процедурою).
За видатковими накладними №РН-0000075 від 19.06.2020 на суму 426   308,76 грн та №РН-0000078 від 19.06.2020 на суму 66120,00 грн, а всього на суму 492    428,76 грн.
Звертаючись до відповідача із позовом про стягнення  боргу у сумі   492   428,76 грн, 3% річних у сумі 5   045,37 грн., пені у сумі 10   090,74 грн., інфляційних втрат у сумі 13   886,47 грн., позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю “Протех-Іт-Україна”, посилався на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати товару на суму 492    428,76 грн,що є підставою для стягнення як основного боргу, так і нарахованих на суму основного боргу    3% річних, інфляційних та пені.
Задовольняючи  позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 4   775,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 13   886,47 грн. 47 коп., господарський суд  першої інстанції виходив з того, що відповідач  прострочив виконання грошового зобов`язання  у сумі 492 428,76 грн., що є підставою для стягнення  сум, передбачених статтею 625 ЦК України.
          Колегія суддів погоджується з такими  висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, відповідач за видатковими накладними №РН-0000075 від 19.06.2020 на суму 426308,76 грн та №РН-0000078 від 19.06.2020 на суму 66120,00 грн, отримав товар за договором  на  загальну суму  492     428,76 грн., проте, не оплатив  отриманий товар.          
Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.
Оскільки прострочення відповідача з оплати поставленого товару має місце з 26.08.2020, то  господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про  стягнення з відповідача  на користь позивача 3% річних у розмірі 4   775,88 грн., інфляційних втрат у розмірі 13   886,47 грн. 47 коп. 
Відмовляючи у  зменшенні розміру інфляційних та  3% річних, господарський суд першої інстанції виходив з того, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми, так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові,а тому не підлягають зменшенню  на відміну від   неустойки.
При цьому, суд врахував,  що розмір відсотків річних не є надмірним, а визначено саме в тому розмірі, який передбачає  стаття 625 ЦК України.
          Доводи апелянта   з посиланням на правову позицію  Великої Палати  Верховного Суду   у  справі № 902/417/18   є безпідставними з огляду на наступне.
          Так, згідно висновків   Великої Палати  у справі  № 902/417/18, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.
З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, справедливим, пропорційним є обмеження розміру санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовити у їх стягненні з цих підстав.
          За обставинами   означеної справи, розмір процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України,    сторони  встановили в розмірі 48%,    заборгованість за договором поставки, яка станом на момент звернення з позовом складала 98 381 грн 92 коп., сплачена відповідачем у повному обсязі після відкриття провадження у справі, позивач нарахував 40 306,19 грн. пені, 30 830,83 грн. штрафу, 110 887,30 грн. відсотків річних, що разом складає 182 024,32 грн, перевищуючи майже в два рази суму прострочення.
Дані обставини  є відмінними від обставин справи № 908/299/21, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача 492   428,76 грн. основної заборгованості, 3% річних у розмірі 5045,37 грн., інфляційні втрати у розмірі 13   886,47 грн., що є співмірним до заявлених позовних вимог, а тому   суд обгрунтовано відмовив у зменшенні розміру  3% річних  та інфляційних.
Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав  їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”   -  залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 22.04.2021 року  у справі                        № 908/299/21-  залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та  випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.08.2021року.

Головуючий суддя                                                                        О.В.Березкіна
                              
Суддя                                                                                               О.Г.Іванов

Суддя                                                                                                М.О.Дармін

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020 та 04.01.2021, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 09.08.2021 у справі №908/299/21 поштою не надсилаються.
Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу:   Товариства з обмеженою відповідальністю “Протех-Іт-Україна”, м. Миколаїв; Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” м. Київ в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”,  Запорізька обл., м. Енергодар.