Справа № 136/1243/20
Провадження № 22-ц/801/1540/2021
Категорія: 42
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Якименко М. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року	Справа № 136/1243/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача: Якименко М.М.,
суддів: Ковальчука О.В., Матківської М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2021 року, ухвалене суддею Липовецького районного суду Вінницької області Кривенком Д.Т.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за овердрафтом.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.08.2019 між сторонами було укладено Заяву-Договір №2019/І_С/223-004156 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками.
Підписавши Заяву-Договір клієнт уклав кредитний договір №2019/ОВР/223-001143, строк дії якого з 14.08.2019 по 13.08.2020. Відповідно до Договору та заяви на оформлення кредитного ліміту банк встановив на картковому рахунку клієнта орієнтовну суму кредиту в розмірі 10 000,00 грн, базова процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах ліміту встановлена на рівні 36 % річних, процентна ставка за прострочену заборгованість - 48 % річних.
Позивач вказує, що з 19.10.2019 по 05.06.2020 користування кредитними коштами нараховувалися проценти з Базовою процентною ставкою в розмірі 36% річних, який встановлений Заявою-Договором в розділі 4 «Паспорт споживчого кредиту».
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Разом з тим, відповідач допустив заборгованість за користування овердрафтом за період з 19.10.2019 по 05.06.2020, банком було нараховано відсотки в розмірі 4 116,88 грн, з яких: 534,60 грн – поточна заборгованість по процентах; 3 582,28 грн – прострочена заборгованість по процентах. Станом на 05.06.2020 утворилася заборгованість по кредиту в сумі 18 869,01 грн, а саме: 15 197,28 грн - поточна заборгованість по кредиту; 3 671,73 грн - прострочена заборгованість по кредиту, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в загальному розмірі 22 985,89 гривень.
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2021 року в задоволені позову відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ АБ «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що в підтвердження позовних вимог позивачем надані належні та допустимі докази. На підтвердження видачі кредитних коштів надано виписки по особовому рахунку, в яких відображено видача кредитних коштів, шляхом видачі готівки. Також суд першої інстанції не взяв до уваги те, що у Заяві-Договорі в розділі 4 «Паспорт споживчого кредиту» встановлено порядок сплати відсотків, відсоткова ставка 36% та відсоткова ставка за простроченим кредитом 48% річних. Тобто при укладенні кредитного договору сторонами були досягнуті усі істотні умови договору погоджено розмір відсоткової ставки за користування кредитом, тощо.
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд прийшов до наступного висновку.
За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам рішення суду не відповідає.
Судом встановлено, що 14.08.2019  ОСОБА_1 підписав Заяву-Договір №2019/І_С/223-004156 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками (а.с. 5).
Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що у Заяві-Договорі в розділі 4 «Паспорт споживчого кредиту» ОСОБА_1 було надано універсальну катку «Домовичок» з орієнтовною сумою кредиту 10000,00 грн.
В Паспорті споживчого кредиту вказано умови кредитування: тип кредиту – ліміт дозволеного овердрафту; порядок надання кредиту –безготівковий, Також встановлено порядок сплати відсотків, відсоткова ставка 36% річних та відсоткова ставка за прострочену заборгованість 48%.
Відповідач порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість щодо сплати кредиту та відсотків за користування овердрафтом.
Відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі, суд першої свій висновок мотивував тим, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, оскільки до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження зарахування коштів на рахунок відповідача, у заяві чи надання кредитної картки з ПІН кодом для верифікації в платіжній системі. Також не доведено, що Правила підписані відповідачем, при цьому виписки за картковими рахунками не містять всіх обов`язкових реквізитів.
З таким висновком апеляційна інстанція не може погодитись, з огляду на таке.
Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).
       Встановлено, що відповідач допустив порушення умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець, організація, що здійснює підприємницьку діяльність з метою отримання прибутку, та є професійним учасником ринку надання кредитно-фінансових послуг (у даному випадку - ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК»).
За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по процентах (поточну та прострочену).
Факт користування відповідачем договором овердрафту та зняття коштів з карткового рахунку підтверджується: - випискою по особовому рахунку, наявною у матеріалах справи, в якій відображено видача кредитних коштів (а.с. 6) та – розрахунком заборгованості станом на 05.06.2020 (а.с. 4). 
Матеріалами справи встановлено, що крім установлення строку дії договору, сторони встановили й порядок сплати відсотків, відсоткова ставка 36% річних та відсоткова ставка за прострочену заборгованість 48%, що входить до змісту зобов`язання, яке виникло на основі розділу 4 «Паспорт споживчого кредиту» у Заяві-Договорі.
Вказаною Заявою-Договором №2019/І_С/223-004156 від 14.08.2019 відповідач під власноручний підпис ознайомлений. Факт підписання договору  ОСОБА_1 не заперечувався та не спростовується.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відтак, відповідач був обізнаний з умовами кредитування, зокрема, з розмірами відсоткової ставки, що в свою чергу порушив умови кредитного договору і допустив заборгованість.
Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість за Заявою-Договором №2019/І_С/223-004156 від 14.08.2019 не погашена.
Банком свої зобов`язання виконані в повному обсязі, надано кошти, разом з тим відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за таким договором та не повернув в обумовлені сторонами строки кредитні кошти, що призвело до виникнення заборгованості.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, які підлягають застосуванню, не повно дослідив наявні у справі докази і не дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив незаконне й необґрунтоване судове рішення, яким відмовив позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
ОСОБА_1 не подав відзив на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України) та не подав відзив на апеляційну скаргу, як і жодних доказів на спростування отримання та використання кредитних коштів.
Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ПАТ АБ «Укргазбанк» не повернуті, тому кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з  ОСОБА_1  заборгованість за договором овердрафту у розмірі 22 985,89 грн. з яких: 534,60 грн – поточна заборгованість по процентах; 3 582,28 грн – прострочена заборгованість по процентах; 15 197,28 грн - поточна заборгованість по кредиту та 3 671,73 грн - прострочена заборгованість по кредиту, оскільки позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів.
Наведені в апеляційній скарзі доводи впливають на правильність прийнятого судом рішення та спростовують висновки суду.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.        
       З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, неповно з`ясував обставини справи, його висновки не відповідають її обставинам, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про задоволення позову в повному обсязі.
Поряд з цим, оскільки апеляційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, відповідно підлягають вирішенню питання розподілу судових витрат.
Згідно з частиною 1, 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційну скаргу задоволено та рішення суду скасовано, з відповідача слід стягнути на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 2102,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 3153, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дана цивільна справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків встановлених цією ж нормою.
На підставі викладеного, керуючись ст.367, ч.1 ст. 369, 374, 376, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд,
                                      ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.
Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2021 року - скасувати.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за договором овердрафту у розмірі 22 985,89 грн. з яких: 534,60 грн – поточна заборгованість по процентах; 3 582,28 грн – прострочена заборгованість по процентах; 15 197,28 грн - поточна заборгованість по кредиту та 3 671,73 грн - прострочена заборгованість по кредиту.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 5255,00 гривень. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
             Повний текст постанови складено 22 липня 2021 року.

Головуючий                                                                М.М. Якименко

Судді:                                                                         О.В. Ковальчук
                                                                  
                                                                М.В. Матківська