ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/13349/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,        

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року в адміністративній справі №160/13349/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні технології Україна" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування рішення,-  

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ВГК МОНТАЖ» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №0041125640 від 04.08.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.08.2020 року ТОВ «ВГК Монтаж» отримало від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області рішення №0041125640 від 04.08.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.12.2019 року по 25.02.2020 року на суму 9212,41 грн.штрафу та 852,13 грн. пені.
07.12.2020 року позивачем до суду подано клопотання про зміну назви та адреси позивача, в якому останній просить:
- замінити найменування позивача у справі № 160/13349/20 з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГК Монтаж» на ТОВ «Індустріальні технології Україна»;
- замінити місцезнаходження позивача ТОВ «Індустріальні технології Україна» у справі № 160/13349/20 на адресу: 50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Рокоссовського, б. 1, кв. 12.
Вирішуючи дане клопотання, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВГК Монтаж» змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальні технології Україна».
Крім того, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Індустріальні технології Україна» вбачається змінена місцезнаходження позивача на адресу: 50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Рокоссовського, б. 1, кв. 12. 
При цьому, суд зазначає, що ідентифікаційний код юридичної особи позивача не змінився.
Отже, суд вважає за можливе замінити найменування позивача у даній справі з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГК Монтаж» на ТОВ «Індустріальні технології Україна», а також суд бере до уваги зміну місцезнаходження позивача на адресу: АДРЕСА_1 .
Заперечуючи проти позову, 19.02.2021 року, відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
Відповідач не погоджується з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГК «Монтаж». Посилаючись на норми законодавства, відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальні технології Україна» (до 26.11.2020 року – ТОВ «ВГК Монтаж») (код ЄДРПОУ 42892348) зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа 18.03.2019 року, номер запису: 10741020000084147, відомості про товариство включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №0041125640 від 04.08.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Відповідач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Сторони повідомлені про день та час розгляду справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальні технології Україна» (до 26.11.2020 року – ТОВ «ВГК Монтаж») (код ЄДРПОУ 42892348) зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа 18.03.2019 року, номер запису: 10741020000084147, відомості про товариство включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є: 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення (основний); 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 43.11 Знесення; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 41.10 Організація будівництва будівель; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2020 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області, на підставі частини 10 та п. 2 частини 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, було винесено Рішення № 0041125640 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.12.2019 року по 25.02.2020 року на суму штрафу у розмірі 9212,41 грн. та нараховано пеню у розмірі 852,13 грн.
Судом встановлено, що вказане рішення отримано позивачем 17.08.2020 року.
Не погодившись з рішенням, позивач подав скаргу до Державної податкової служби України вих. 26/08-12 від 26.08.2020 року, в якій просив скасувати рішення №0041125640 від 04.08.2020 року  ГУ ДПС у Дніпропетровській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Директором Департаменту адміністративного оскарження Державної податкової служби України розглянуто скаргу позивача та прийнято рішення про результати розгляду скарги від 21.09.2020 року 28357/6/99-00-06-03-01-06, яким оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.
Не погоджуючись з вказаним Рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період 21.12.2019 року по 25.02.2020 року на суму штрафу у розмірі 9212,41 грн. та 852,13 грн. пені, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
          Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивач допустив порушення законодавства щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
          Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Так, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
          Відповідно до пункту другого частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
          Відповідно до статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього    Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
          Згідно з частиною 5 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"    сплата єдиного внеску здійснюється на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується у іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
          Частина 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлює, що єдиний внесок сплачується за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті першому частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).
          Статтею 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.
          Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"  у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом (частина одинадцята).
          Нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
          Так, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина десята).
          Процедура нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними    Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою    наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі - Інструкція).
          Згідно з пунктами 1, 2 розділу VII Інструкції за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
          Відповідно до частини11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до платників, визначених підпунктами 1- 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10        відсотків своєчасно не сплачених сум; за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
          При цьому, складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.
          Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
          Пункт 4 Інструкції передбачає, що факти порушень законодавства, крім тих, що є предметом акта документальної перевірки, та тих, що зазначені у підпункті 2 пункту 2 цього розділу, посадова особа органу доходів і зборів оформляє актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів. Такий акт про порушення надсилається (вручається) платнику разом із рішенням про застосування штрафних санкцій.
          Відповідно до пункту 5 Інструкції на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.
          Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.
          Документи, які є підставою для нарахування пені: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк її сплати, - звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду; документи, що підтверджують суму та дату погашення недоїмки за єдиним внеском, - виписки з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; корінець прибуткового документа про приймання установою банку платежів готівкою; звіт платника щодо нарахування єдиного внеску з від`ємним значенням; відомості або довідка (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; свідоцтво про смерть фізичної особи. Таким чином, а несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.
          Таким чином, у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску на платників єдиного внеску накладається штраф, розрахунок якого здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня; при цьому факти порушень законодавства щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, оформлюються актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів.
          Відповідно до  статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
          Частиною 2 статті 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
          При цьому, Відповідач не надав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що Позивач  допустило порушення законодавства щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, зокрема відповідного акта, в якому викладено зміст порушення, та не вказав за які періоди та які суми єдиного соціального внеску сплачені Позивачем не вчасно, а саме після 20 числа місяця, наступного за звітним.
          Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «ВГК Монтаж» у 2019 році змінювало своє місцезнаходження, у тому числі у період, що визначений в оскаржуваному рішенні.
Так, з 01.08.2019 року місцезнаходження позивача було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .
З матеріалів справи вбачається, що звітність подавалась та єдиний внесок сплачувався до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Криворізьке Південне управління, Криворізька Південна ДПІ (Центрально-міський р-н м. Кривий Ріг).
З 18.11.2019 року місцезнаходження позивача було зареєстровано за адресою: 69032, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, буд. 8, оф. № 40.
Звітність подавалась та єдиний внесок сплачувався до контролюючого органу за місцем обліку позивача.
З матеріалів справи видно, що суми єдиного внеску в цей період сплачувалися на наступні реквізити: рахунок № UA108999980000037192201020829 у Казначействі України, отримувач ГУ ДПС у Запорізькій області, що підтверджується платіжними дорученнями ТОВ «ВГК Монтаж» № 24 від 27.11.2019 року на суму 11688,75 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з зарплати за 1 половину листопада 2019 року, 22 % - 11688,75 грн, нараховано та перераховано повністю., без ПДВ»;  № 28 від 28.11.2019 року на суму 626,16 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з розрахункових за листопад 2019 року, 22 % - 626,16 грн, нараховано та перераховано повністю, без ПДВ», № 32 від 06.12.2019 року на суму 10795,27 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з зарплати за 2 половину листопада 2019 року, 22 % - 10542,27 грн., нараховано та перераховано повністю, без ПДВ», № 38 від 09.12.2019 року на суму 496,73 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з розрахункових за грудень 2019 року, 22 % - 496,73 грн., нараховано та перераховано повністю, без ПДВ», № 41 від 27.12.2019 року на суму 10391,34 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з зарплати за 1 половину грудня 2019 року, 22 % - 10391,34 грн., нараховано та перераховано повністю, без ПДВ».
Також, з 19.12.2019 року місцезнаходження ТОВ «ВГК Монтаж» було зареєстровано за адресою: 50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Староярмаркова, буд. 44, кв. 28.
          Відповідно звітність подавалась та єдиний внесок сплачувався до ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
          Також встановлено, що єдиний внесок у цей період сплачувався позивачем за наступними реквізитами: рахунок № UA 898999980000355649201000482 у Казначействі України, отримувач ГУ ДПС у Дніпропетровській обл., що підтверджується платіжними дорученнями ТОВ «ВГК Монтаж» № 42 від 09.01.2020 року на суму 11430,47 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з зарплати за 2 половину грудня 2019 року, 22 % - 11430,47 грн., нараховано та перераховано повністю., без ПДВ», № 48 від 15.01.2020 року на суму 10391,34 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з зарплати за 1 половину грудня 2019 року, 22 % - 10171,07 грн., 8,41 % - 220,26 грн., нараховано та перераховано повністю, без ПДВ», № 53 від 20.01.2020 року на суму 1535,00 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з зарплати за 1 половину січня 2020 року, 22 % - 1535,00 грн, нараховано та перераховано повністю, без ПДВ», № 6 від 03.02.2020 року на суму 10765,05 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з авансу за січень 2020 року, 22 % - 10519,96 грн., 8,41 % - 245,09 грн., нараховано та перераховано повністю, без ПДВ», № 7 від 03.02.2020 року на суму 14639,33 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з зарплати за січень 2020 року, 22 % - 14312,54 грн., 8,41 % - 326,79 грн., нараховано та перераховано повністю, без ПДВ», № 12 від 03.02.2020 року на суму 9145,45 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з розрахункових за лютий 2020 року, 22 % - 8905,27 грн., 8,41 % - 240,18 грн., нараховано та перераховано повністю, без ПДВ»,   № 17 від 21.02.2020 року на суму 880,00 грн. за призначенням платежу «ЄСВ з авансу за лютий 2020 року, 22 % - 880,00 грн., нараховано та перераховано повністю., без ПДВ».
          Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника при сплаті єдиного соціального внеску, не можуть бути підставою для застосування штрафів та пені, передбаченихб аттею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
          Відсутність у справі будь-яких доказів на підтвердження вчиненого порушення позбавляє можливості встановити факт несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) позивачем єдиного внеску, звітний період, за який допущено порушення, та відповідні не сплачені (несвоєчасно сплачені) суми єдиного соціального внеску.
          За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні технології Україна" штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
          При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
          Положеннями ст. 242 КАС України ішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.        
          Розглянувши доводи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
          Керуючись ст. ст. 241,    242,    243,    308,    311,    315,    316,    321,    322,    325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

                                                  П О С Т А Н О В И В

          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області- залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року в адміністративній справі №160/13349/20  - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник