ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 липня 2021 року           справа №200/4166/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника відповідача Суботіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року (повне судове рішення складено 07 травня 2021 року в м. Слов`янську) у справі № 200/4166/21 (суддя в І інстанції Молочна І.С.) за позовом ОСОБА_1 до 1 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання наказів протиправними, їх скасування, поновлення на військовій службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

                                                          УСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до 1 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якій просив: 
- визнати протиправними та скасувати накази відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності: № 1678-АГ від 12.10.2020; № 1752-АГ від 23.10.2020; № 1753-Аг від 24.10.2020;
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №609-ОС від 27.10.2020 про розірвання з ОСОБА_1 контракту та звільнення його з військової служби;
- поновити ОСОБА_1 у званні старшого сержанта на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії першого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування «Новотроїцьке» з 27.10.2020;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 28.10.2020 по день ухвалення судом рішення у справі включно.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року заяву повернуто позивачу.
Ухвала мотивована тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, які встановлені ухвалою від 14 квітня 2021 року, у зв`язку з чим суд першої інстанції вважав позов неподаним і повернув позивачу. 
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що не отримував ухвалу про залишення позову без руху.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Позивач до апеляційного суду не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частин 1 - 3 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
Приписи пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.04.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду: 
- виправленої позовної заяви із зазначенням правильного ідентифікаційного коду відповідача відповідно до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України в кількості, відповідній до кількості учасників справи;
- доказу сплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 3632,00 гривень;
- обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення.
Вказана ухвала від 14.04.2021 набрала законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 14.04.2021 направлена засобами поштового зв`язку 15.04.2021 на адресу позивача, яка зазначена в позовній заяві, про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи від 29.07.2020 вих.№19-13.01-1652.
Вказана ухвала не отримана адресатом. 
23.04.2021 оператором поштового зв`язку встановлено, що адресат відсутній за вказаною адресою, що засвідчено поштовим штемпелем.
27.04.2021 поштове відправлення (трек-номер 8412210067626) повернуто до суду поштовою службою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджено матеріалами справи.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви, суддя керувався наступним.
Правилами частини третьої статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 N 3477-IV, суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.
Суддя враховує, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" заява № 11681/85).
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі KARAKUTSYA v. UKRAINE (заява №18986/06) від 16.02.2017 (набуло статусу остаточного 16.05.2017). Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany (dec.), no. 47636/99, 04.10.2001; Sukhorubchenko v. Russia, no. 69315/01, § 48, 10 February 2005; Gurzhyy v. Ukraine (dec.), no. 326/03, 01.04.2008; and Muscat, цит.вище, § 44) (п. 53).
Отже, позивач, звертаючись до суду, повинен усвідомлювати процесуальні права та обов`язки, покладені на нього процесуальним законодавством, та дотримуватись їх. При цьому, ініціюючи позовне провадження на позивача покладено обов`язок виявляти уважність та відповідальність до процесуальних обов`язків,  не зловживати ними, що відповідає принципам адміністративного судочинства.
Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КАС України ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.
За визначенням пункту 13 частини першої статті 3 КАС України судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.
В порядку частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи викладене, суддя зазначив, що копія ухвали суду від 14.04.2021 повернулась без вручення позивачу з незалежних від суду причин, з огляду на що така ухвала відповідно до положень частини 6 статті 251 КАС України вважається врученою належним чином.
Разом з тим, Закон України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262-IV (далі – Закон № 3262-IV) визначає порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.
Частиною другою статті 2 Закону № 3262-IV встановлено, що судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до 
речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.
При цьому, судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону № 3262-IV).
Отже, Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України (http://reestr.court.gov.ua) до внесених до такого реєстру судових рішень.
Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала суду від 14.04.2021, у відповідності до положень Закону № 3262-IV, оприлюднена 16.04.2021.
Відтак, судом вжито всіх процесуальних заходів щодо забезпечення повідомлення позивача про прийняте рішення за поданою ним заявою.

Проте, зазначений висновок суду першої інстанції зроблений без урахування всіх фактичних обставин справи.
Так, в позовній заяві ОСОБА_1 просив листування здійснювати за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
Ця адреса відправника зазначена і на поштовому конверті, яким позовна заява була доставлена до суду (а.с.30).
Однак, на цю адресу копія ухвали про залишення позову без руху судом не направлялась.
Отже, судом не вжито всіх процесуальних заходів щодо забезпечення повідомлення позивача про прийняте рішення за поданою ним заявою.
Відтак, ухвала місцевого суду про повернення позову підлягає скасуванню.
Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його  висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі № 200/4166/21 – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Повне судове рішення – 15 липня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук