СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2021 р.                                                                           Справа № 905/1610/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя             Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О., 

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М., 
представників сторін:
апелянта - Сухацький А.В. на підставі довіреності №22/ЛуТЭС/2021 від 26.04.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1462 від 01.06.2018,
позивача - Литвин П.В. на підставі довіреності №4-331 від 22.12.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4197/10 від 17.06.2020, 
відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція", м. Щастя, Луганська обл., (вх.№1508Д/2) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.05.2021, постановлену у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею                  Говорун О.В., час проголошення ухвали - не зазначено, дата складання повного тексту ухвали - не зазначено, у справі № 905/1610/20
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", м. Курахове, Донецька обл.,
про стягнення 2 814 013, 84грн

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" про стягнення                       2 814 013, 84грн заборгованості за договором №6172/1920-БО-20 від 30.09.2019.
23.04.2021 до місцевого господарського суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція", в якій просить суд залучити товариство як третю особу з самостійними вимогами щодо предмета спору у справі №905/1610/20 та визнати недійсними пункти 4.1, 4.2 договору №6172/1920-БО-20 від 30.09.2019.
В обґрунтування позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" зазначає, що постановою НКРЕКП №1253 від 30.06.2020 прийнято рішення про видачу ТОВ "ДТЕК Луганська ТЕС" ліцензії на виробництво електричної енергії з використанням обладнання цілісного майнового комплексу Луганської ТЕС. До вказаної постанови були прийняті зміни, що призвело до переходу боргових зобов`язань за спожиті енергоносії попереднього користувача цілісного майнового комплексу Луганської теплової електричної станції (ТОВ "ДТЕК Східенерго") до нового користувача (ТОВ "ДТЕК Луганська ТЕС"). 
Як вказує заявник, рішення у вказаній справі буде безпосередньо впливати на ТОВ "ДТЕК Луганська ТЕС" як на нового ліцензіата (виробника електричної енергії на потужностях Луганської теплової електричної станції), до якого перейдуть боргові зобов`язання попереднього ліцензіату з оплати спожитих енергоносіїв.  
Заявником також зазначено, що сторонами в договорі не була визначена ціна. Крім того, пункти 4.1 та 4.2 договору №6172/1920-БО-20 від 30.09.2019 є дискримінаційними по відношенню до ТОВ "ДТЕК Східенерго", а отже підлягають визнанню недійсними.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.05.2021 позовну заяву  Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" залишено без розгляду з тих підстав, що заява подана після закінчення процесуального строку, встановленого законодавством для її подання. 
Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 05.05.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить  скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.05.2021 у справі №905/1610/20 і справу направити для розгляду до Господарського суду Донецької області.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що до закінчення підготовчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" в якості третьої особи з самостійними вимогами було пред`явлено позов до учасників справи.
Як вказує апелянт, рішення у даній справі буде безпосередньо впливати на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" як нового ліцензіату (виробника електричної енергії на потужностях Луганської теплової електричної станції), до якого перейдуть боргові зобов`язання попереднього ліцензіату з оплати спожитих енергоносіїв (ТОВ "ДТЕК Східенерго").
На думку апелянта, пункти 4.1., 4.2. договору мають бути визнані недійсними, оскільки вони суперечать положенням статті 61 Конституції України та частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021, для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В. 
Під час дослідження матеріалів справи та апеляційної скарги 08.06.2021 суддя Геза Т.Д.  надала заяву про самовідвід у даній справі з тих підстав, що особа, яка перебуває з нею в родинних стосунках, є посадовою особою юридичної особи, якій підпорядковане підприємство-апелянт у справі №905/1610/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" та підприємство відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 задоволено заяву судді Гези Т.Д. про самовідвід у справі №905/1610/20; справу №905/1610/20 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2021, для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя                 Лакіза В.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.05.2021 у справі №905/1610/20; встановлено сторонам строк до 22.06.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; встановлено учасникам справи строк до 22.06.2020 для подання до суду заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на 06.07.2021 о 12:10год.
18.06.2021 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" - адвоката Сухацького А.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№7083). 
Заявник просить суд надати йому можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2021, у зв"язку з тимчасовою непрацездатністю судді Лакізи В.В., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя                   Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" - адвоката Сухацького А.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено судове засідання, призначене 06.07.2021 о 12:10год., провести в режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon.
23.06.2021 (22.06.2021 подано до підприємства поштового зв`язку) від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7244), зазначає, що заява була подана третьою особою, коли розгляд справи вже було розпочато по суті, отже, суд правомірно залишив її без розгляду.
Як вказує позивач, за своєю суттю заява третьої особи фактично є зустрічним позовом, процесуальним правом подання якого наділений лише відповідач у справі.
Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу місцевого господарського суду від 05.05.2021 – залишити без змін.
30.06.2021 від представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Литвин П.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№7466). 
Заявник просить суд надати йому можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 заяву представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адвоката Литвин П.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено судове засідання, призначене 06.07.2021 о 12:10год., провести в режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 06.07.2021, яке відбулось у режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon, представник апелянта оголосив доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.
Представник апелянта також зазначив, що вважає, що суд першої інстанції мав залишити позовну заяву  Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" без руху для надання заявнику можливості усунути недоліки позову щодо строку його подання.
Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу місцевого господарського суду від 05.05.2021 – залишити без змін.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач був належним чином завчасно повідомлений про час, дату і місце судового засідання (т.4 а.с.114).
Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представники апелянта і позивача висловили свої доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, а неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду скарги, про що сторони були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2021, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні представників апелянта і позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. 
07.09.2020 провадження у справі було відкрито та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
03.12.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.
Заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, була подана до суду 23.04.2021, тобто, з пропуском встановленого процесуального строку.
Заява щодо поновлення процесуального строку, встановленого частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з наявністю поважних причин пропуску цього строку, до суду не надходила. 
Судом першої інстанції також встановлено, що виходячи зі змісту документів, які містяться у справі, спір між сторонами виник щодо не сплати відповідачем грошових коштів за отриманий від позивача газ на підставі договору.
У той же час, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, щодо визнання недійсним окремих умов договору з підстав не досягнення сторонами такого договору згоди щодо ціни товару, а також враховуючи дискримінаційний характер пунктів 4.1., 4.2 договору, не містить самостійної вимоги саме щодо предмету спору у справі про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача.  

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. 
Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, статті 4 Господарського процесуального кодексу України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.
Отже, реалізація конституційного     права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.
У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем інша особа (третя особа) з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.
Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, у справу, зокрема врегульовано нормами статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. 
Зміст частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що необхідною умовою набуття іншою особою статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).
Дотримання цих критеріїв підлягає оцінці та з`ясуванню під час прийняття рішення щодо вступу у справу третьої особи з самостійними вимогами.
Такий правовий висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №910/12463/18, від 27.09.2019 у справі №904/323/19, від 05.12.2019 у справі №911/3132/17, від 11.11.2020 у справі     №912/2751/16.
Отже, право на пред`явлення позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не є абсолютним, подаючи позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту, строку подання, а також порядку її подання.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" звернулось із заявою 
лише 23.04.2021, тобто, після постановлення судом ухвали від 03.12.2020, якою підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.
Отже, безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами справи, є доводи апелянта, що до закінчення підготовчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" в якості третьої особи з самостійними вимогами було пред`явлено позов до учасників справи.
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Згідно з статтею 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, право на подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, може бути реалізовано нею виключно у строк, до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.02.2021 у справі №910/6681/20.
Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що право ТОВ "ДТЕК Луганська ТЕС" на подачу позову як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, втрачено внаслідок закінчення встановленого процесуальним законодавством строку для вчинення відповідної процесуальної дії, а відтак заява ТОВ "ДТЕК Луганська ТЕС" підлягає залишенню без розгляду.
Щодо доводів представника апелянта, що суд першої інстанції мав залишити позовну заяву  Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" без руху для надання заявнику можливості усунути недоліки позову щодо строку його подання, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.
По-перше, дані доводи не були зазначені апелянтом в апеляційній скарзі, а в силу положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд  апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.
І по-друге, відповідно до частини п`ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.
Частинами четвертою - шостою статті 180 ГПК України визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. 
Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті (зокрема, щодо строку її подання), ухвалою суду повертається заявнику. 
Отже, нормами Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення без руху лише коли заявником було порушено вимоги статей 162, 164, 172, 173 ГПК України. 
Порушень заявником вимог статей 162, 164, 172, 173 ГПК України, судом першої інстанції не встановлено, про недотримання вказаних норм скаржник також не зазначає, а отже підстави для застосування статті 174 ГПК щодо залишення позовної заяви без руху, відсутні.
Із системного аналізу змісту статей 49 та 180 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що   законодавцем встановлено строк для пред`явлення, зокрема, позову третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору, порушення (недотримання) якого має наслідком повернення позовної заяви без розгляду.
Отже, право на подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, може бути реалізовано нею виключно у строк, до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.02.2021 у справі №910/6681/20.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої     статті 49 Господарського процесуального кодексу України     має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.
Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі     №916/3245/17.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, спір між сторонами виник щодо не сплати відповідачем грошових коштів за отриманий від позивача газ на підставі договору.
Натомість, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, щодо визнання недійсним окремих умов договору з підстав не досягнення сторонами такого договору згоди щодо ціни товару, а також враховуючи дискримінаційний характер пунктів 4.1., 4.2 договору, не містить самостійної вимоги саме щодо предмету спору у справі про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача.  
Поряд з цим, безпідставними є доводи апелянта, що в обґрунтування ухвали про повернення зустрічного позову суд зазначив, що постановою НКРЕКП №1661 від 02.09.2020 скасовано постанову НКРЕКП №1253 про видачу ТОВ "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" ліцензії на виробництво електричної енергії з використанням обладнання цілісного майнового комплексу Луганської ТЕС, оскільки, по-перше, ухвала місцевого господарського суду від 03.12.2020, якою було повернуто зустрічний позов, набрала законної сили, та не є предметом апеляційного оскарження, і не має значення для перегляду ухвали від 05.05.2021; і по-друге, ухвала місцевого господарського суду від 03.12.2020 таких висновків суду не містить, як і оскаржувана ухвала від 05.05.2021. 
У цілому суд апеляційної інстанції розцінює звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" з апеляційною скаргою як дії, що спрямовані на затягування розгляду справи, оскільки із матеріалів справи очевидно вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" не було дотримано встановленого чинним процесуальним законодавством строку звернення із заявою як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, отже, правові підстави для її розгляду відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що викладені апелянтом суду апеляційної інстанції доводи в апеляційній скарзі не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, прийнятої з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 05.05.2021 у справі №905/1610/20 слід залишити без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 254-256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Луганська теплова електрична станція" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.05.2021 у справі №905/1610/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено 08.07.2021. 

Головуючий суддя                                                                    Л.М. Здоровко

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

       Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна