Постанова
Іменем України 
14 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 264/7347/20
провадження № 51-2122км21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,         
прокурора                                          ОСОБА_5 ,
захисника                                          ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Іллічівського районного суду  м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 27 січня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020050000000654, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 . 
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Іллічівського районного суду  м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2020 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 січня 2021 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати постановлені судові рішення з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 19 червня  2020 року в рамках кримінального провадження № 42019050000000061 від 20 березня 2019 року повідомлено про підозру ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 358 КК України , а  23 червня 2020 року ОСОБА_10 за ч.ч. 3, 5 ст.191 КК України.
Тому, вказує, що з 19 червня 2020 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 42019050000000061 від 20 березня 2019 року обчислювався відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, згідно з яким досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Стверджує, що ухвала апеляційного суду не відповідає положенням статті 370 КПК України, оскільки суд належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, вичерпних та переконливих відповідей на них не надав.
Позиції інших учасників судового провадження
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_6 просить залишити її без задоволення як безпідставну.
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу, захисник заперечувала проти її задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно із ч. 3 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.
За приписами ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно з частиною 2 статті 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину.
Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу (частини 4 статті 219 КПК України).
Так, з матеріалів провадження слідує, що 20 березня 2019 року було зареєстровано кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за номером 42019050000000061 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст.191, ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України за фактом привласнення майна ДУ «Донецька обласна фітосанітарна лабораторія», складання завідомо підроблених офіційних документів.
Ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 листопада 2019 року та 24 квітня 2020 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 42019050000000061 за ч. 3 ст.191 КК України продовжувався, в останнє до 25 червня 2020 року.
23 вересня 2020 року в рамках кримінального провадження № 42019050000000061 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за частиною 1 ст. 366 КК України.
27 жовтня 2020 року постановою прокурора з матеріалів кримінального провадження № 42019050000000061 від 20 березня 2020 року було виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та внесені до ЄРДР за № 12020050000000654.
Злочин, передбачений ч. 1 ст.366 КК України відповідно до вимог ст. 12 КК України, є нетяжким.
Таким чином, враховуючи наведене та виходячи із вказаних положень процесуального закону, днем початку досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 є день реєстрації кримінального провадження № 42019050000000061, тобто 20 березня 2019 року, з якого в подальшому, постановою прокурора від 27 жовтня 2020 року були виділені в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_7 .
Як встановлено судом першої інстанції, останній строк досудового розслідування за кримінальним провадженням № 42019050000000061 від 20 березня 2019 року був продовжений до 25 червня 2020 року. Після цього строки досудового розслідування не були продовжені. Натомість повідомлення про підозру ОСОБА_7 було пред`явлено 23 вересня 2020 року, тобто вже поза межами строку досудового розслідування.
За таких обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що строк досудового розслідування за кримінальним провадженням № 42019050000000061 від 20 березня 2019 року сплив 25 червня 2020 року та в подальшому не продовжувався, а повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 366 КК України було оголошено 23 вересня 2020 року та надалі з цього кримінального провадження було виділено нове провадженя за № 12020050000000654 від 27 жовтня 2020 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, що виключає подальше провадження, а тому суд правильно закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. З такими висновками  погоджується і колегія суддів.
Твердження прокурора про те, що строки досудового розслідування не були порушені, оскільки з кримінального провадження № 42019050000000061 від 20 березня 2019 рокувідділялися матеріали в окреме провадження та повідомлялося   про підозру за ч. 3 ст. 358 КК України ОСОБА_9 , а 20 березня 2019 року - ОСОБА_10 за ч. ч. 3, 5 ст. 191 КК України, а далі  продовжувалися строки досудового розслідування у цих провадженнях, а тому строки досудового розслідування слід обчислювати відповідно до положень ч. 3 ст. 219 КПК України, є хибними. Колегія суддів звертає увагу на те, що факт виділення з кримінального провадження в окреме провадження матеріалів щодо частини кримінальних правопорушень, які знайшли окрему кримінально-правову кваліфікацію і повідомлення про підозру у їх вчиненні не впливає на обчислення процесуального строку досудового розслідування за фактом вчинення того кримінального правопорушення, в якому повідомлення про підозру   не здійснювалося.
Окрім того, щодо обчислення строків досудовою розслідування неодноразово висвітлювалось і в постановах Верховного Суду, зокрема у провадженні № 51-4097км20, справа №201/10437/19 від 25 листопада 2020 року .
Апеляційний суд із додержанням приписів статей 404, 405 КПК України переглянув ухвалу суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора, належно перевірив усі наведені в ній доводи, які за суттю та змістом аналогічні викладеним у касаційній скарзі, й обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог сторони обвинувачення, навівши в ухвалі мотиви та правові підстави, з яких виходив, постановляючи рішення.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Істотних порушень норм права, які були би безумовними підставами для скасування оскаржених ухвал, суд касаційної інстанції не встановив.
Тому касаційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а постановлені судові рішення щодо ОСОБА_7 - без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, Суд
ухвалив:                                                           
Ухвалу Іллічівського районного суду  м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 27 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                           ОСОБА_3