ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2021                                                                                             Справа №  904/5326/19
м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),
суддів: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 у справі №904/5326/19 (суддя Крижний О.М.)
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м.Дніпро
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро
про стягнення інфляційних втрат у розмірі 25037462,70 грн. та визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 у справі №904/5326/19 заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" №б/н від 21.05.2021 підписану директором з капітального будівництва Бойко М.О. про забезпечення доказів - повернуто без розгляду.
Означена ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що до заяви не додано доказів на підтвердження наявності у Бойко М.О. повноважень діяти від імені Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз".

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, відповідач (АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 у справі №904/5326/19 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, такою, що була винесена з порушенням норм процесуального права.
Апелянт посилається на приписи ч. 2 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, ч.ч. 1, 2 ст. 161 Цивільного кодексу України та ст. 58 Закону України "Про акціонерні товариства" та вказує на те, що директор з капітального будівництва Бойко Максим Олександрович є членом Правління АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", тобто здійснює колегіальне керівництво діяльністю АТ"Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" та має повноваження на підписання документів.
Вважає, що суд не врахував відповідні положення законодавства та фактичні обставини, що призвело до повернення заяви АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про забезпечення доказів.
На думку апелянта, нездійснення відповідних дій судом, призвело до порушення ст. 2, 4, 13 Господарського процесуального кодекус України в частині дотримання принципу змагальності сторін, доступу до правосуддя та сприяння судом учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Позивач (АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про те, що згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформація про особу, що підписала заяву про забезпечення доказів від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" відсутня. Отже висновки суду про повернення заяви без розгляду є вірними. Позивач звертає увагу на зловживання відповідача своїми процесуальними правами та вважає, що дії відповідача направлені виключно на затягування процесу, а не на результат розгляду заяви.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Широбокова Л.П.) від 07.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 у справі №904/5326/19; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М. прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 у справі №904/5326/19 до свого провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №13-17-ВТВ від 04.01.2013 за період з лютого 2018 року (включно) по грудень 2018 року (включно) у розмірі 25037462,70 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем умов договору №13-137-ВТВ від 04.01.2013 в частині повної та своєчасної оплати за природний газу, що був поставлений за період з січня 2013 року по грудень 2015 року, а розмір простроченого боргу становить 348222726,62 грн.
Предметом позову, заявленого АТ "НАК "Нафтогаз України" у цій справі, є вимога про стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №13-137-ВТВ від 04.01.2013 за період з лютого 2018 року (включно) по грудень 2018 року (включно) у розмірі 25037462,70 грн.
Відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначає про відсутність своєї вини у несплаті заборгованості за газ.
15.01.2020 від позивача надійшла заява в порядку статті 237 Господарського процесуального кодексу України, в якій позивач заявляє вимогу про визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219, оскільки вважає вимогу від 22.11.2019 №490007.1-Сл-19283-1119 безпідставною та такою, що не створює для НАК "Нафтогаз України" будь-яких прав та обов`язків, а тому не визнає і заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20086-1219.
Таким чином, предмет позову у цій справі був доповнений вимогою позивача про визнання недійсним правочину у вигляді заяви відповідача про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
Зі своєї сторони відповідач заперечує проти визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 та вважає, що є достатньою підставою для проведення такого зарахування.

21.05.2021 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надійшла заява про забезпечення доказів, у якій заявник просить забезпечити докази шляхом витребування у НАК "Нафтогаз України" інформації (оборотно-сальдових відомостей по рахунках) по відображенню в бухгалтерському обліку заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219, факту її оскарження, яка підписана директором з капітального будівництва Бойко М.О.

Заява АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" обґрунтована тим, що існують сумніви в частині невизнання/визнання позивачем суми переплати та припущення щодо відображення позивачем в обліку заяви про зарахування, необхідним є забезпечення доказів шляхом витребування інформації по відображенню (оборотно-сальдових відомостей по рахунку) в бухгалтерському обліку заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог, факту її оскарження. Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування своєї позиції, однак є всі підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, оскільки НАК "Нафтогаз України" не заінтересований у надані суду даних бухгалтерського обліку, які підтвердять факт наявності переплати перед ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", зокрема, дані бухгалтерського обліку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 у справі у справі №904/5326/19 означену заяву повернуто без розгляду на підставі частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до заяви не додано доказів на підтвердження наявності у Бойко М.О. повноважень діяти від імені Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", а отже заява підписана від імені товариства неуповноваженою особою. Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформація про особу, що підписала заяву про забезпечення доказів від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" в такому Реєстрі відсутня.

За приписами частини першої статті 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Статтею 111 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до заяви про забезпечення доказів.
Відповідно до частини другої статті 111 Господарського процесуального кодексу України заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.
За частиною четвертою статті 111 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Згідно з частиною п`ятою статті 44 Господарського процесуального кодексу України юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 56 Господарського процесуального кодексу України).
В частині першій статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Подана у справі заява про забезпечення доказів підписана директором з капітального будівництва АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" Бойко М.О.
Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, до заяви не додано доказів на підтвердження наявності у Бойко М.О. повноважень діяти від імені АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз".
Не встановивши на підставі доданих до заяви документів права директора з капітального будівництва Бойко М.О. на самопредставництво АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", судом також перевірено наявність таких повноважень у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" статус документів та відомостей, внесених до цього Реєстру, вважаються офіційними, достовірними і можуть бути використані для будь-якого державного органу, яким є і суд.
Згідно з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (доступні за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), керівником Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", який уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, та/або має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, зазначено - Вакуленко Івана Євгеновича (згідно Статуту).
Натомість відомості про особу, що підписала заяву в Реєстрі відсутні, а тому суд першої інстанції, з урахуванням наявних у нього даних, дійшов висновку, що  Бойко М.О. не є особою уповноваженою діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заява б/н від 21.05.2021 про забезпечення доказів у справі №904/5326/20 підписана від імені АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" неуповноваженою особою, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про невідповідність цієї заяви вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу  України та повернув подану заяву заявнику.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що повернувши спірну заяву суд порушив принцип змагальності сторін, обмежив право заявника на доступ до правосуддя та не сприяв реалізації  прав заявника, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене, зокрема, певними вимогами, які викладені у процесуальному законодавстві, дотримання яких сторонами і сприяє змагальності сторін.
Крім того, повернення вказаної заяви не позбавляє заявника права на її повторну подачу із дотриманням вимог до заяви, зазначених у статті 111 Господарського процесуального кодексу України.
Доводи позивача щодо зловживання відповідачем своїм процесуальними правами, які направлені на затягування судового процесу по даній справі, та які, на думку позивача, полягають у поданні завідомо безпідставних заяв та їх оскарженні, колегія суддів відхиляє, оскільки подання заяв та їх оскарження в апеляційному та касаційному порядках є правом будь-якої сторони учасника провадження по справі.

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:  1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно  встановив обставини, пов`язані з поданням АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" заяви про вжиття заходів забезпечення доказів, та дійшов правомірного висновку про повернення такої заяви без розгляду.
Тому передбачені статтею 280 Господарського процесуального кодексу України підстави для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" та скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 2270,00грн. на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 269, 270-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 у справі №904/5326/19 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повна постанова складена 27.07.2021.

Головуючий суддя                                                                                          І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                              І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                                              І.М. Кощеєв