ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                      Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.
13 вересня 2021 р. 	Справа № 520/7071/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -
В с т а н о в и в:
23.04.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо не поновлення її пенсії протиправною та дискримінаційною, визнати протиправними і дискримінаційними та скасувати рішення про відмову у поновленні її пенсії, викладене в листі № 15366/Л-2000-20 від 17.11.2020 року та визнати протиправними та дискримінаційними дії ГУ ПФУ в Харківській області стосовно відмови поновити виплату її пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області поновити виплату її пенсії з 07.10.2009 року, на вказаний нею банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- стягнути з ГУ ПФУ в Харківській області кошти в сумі 100.000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких ГУ ПФУ в Харківській області відмовив у поновленні її пенсії.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року з підстав, установлених п. 1 ч. 4  ст. 169 КАС України, адміністративний позов ОСОБА_1 повернутий позивачу.
Ухвалюючи таке рішення, суд дійшов висновку про те, що всупереч вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем не надано квитанції про сплату судового збору у повному обсязі.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року про повернення її позовної заяви, та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те,  що позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди, відповідно до вимог ч. 5  ст. 21 КАС України, є похідною від заявлених вимог немайнового характеру, а тому відповідно до приписів п. 13 ч. 2  ст. 3 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»  (далі – Закон № 3674-VI) не є об`єктом справляння судового збору, а за вимогу про визнання протиправним рішення, дії та/або бездіяльності відповідача, яка передує вимозі про відшкодування шкоди, вона сплатила судовий збір у розмірі 908 грн.  
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
За приписами  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення відповідно до положень  ст. 317 КАС України  скасуванню, з наступних підстав.
З позовної заяви вбачається, що позивачем ОСОБА_1 заявлено вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області щодо припинення виплати пенсії, визнання протиправною бездіяльність відповідача, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями ГУ ПФУ в Харківській області.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з тим, що позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру щодо стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на користь позивача моральної шкоди.
11.05.2021 року ОСОБА_1 звертаючись до суду з повідомленням про усунення недоліків позовної заяви, не надала документа про сплату судового збору за вимогу про стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на її користь моральної шкоди, оскільки вважала, що вона звільнена від її сплати на підставі положень п. 13 ч. 2  ст. 3 Закону № 3674-VI, про що зазначила у вказаному повідомленні.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не в повному обсязі виконала вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, а саме: не надала квитанцію про сплату судового збору у повному обсязі.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви згідно п. 1 ч. 4  ст. 169 КАС України, з огляду на наступне.
Частина 5  ст. 160 КАС України  містить вимоги до позовної заяви, а ст. 161 передбачає документи, що додаються до позовної заяви.
Згідно ч. 1  ст. 169 КАС України  суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями  160,  161  цього  Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2  ст. 169 КАС України).
Згідно з п. 1 ч. 4  ст. 169 КАС України  позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із наданням десятиденного терміну з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду документу, підтверджуючого сплату судового збору у повному обсязі в розмірі 1.000 грн. 
Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 13 ч. 2  ст. 3 Закону № 3674-VI  судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.
Відповідно до ч. 1  ст. 5 КАС України  щодо способів судового захисту, які кореспондують з положеннями ч. 2  ст. 245 КАС України  щодо повноважень суду при вирішенні справи, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання протиправним і скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень - коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Частиною 5  ст. 21 КАС України  встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішують судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Зміст указаної норми вказує на те, що позовну вимогу про відшкодування шкоди заявлену в адміністративному судочинстві обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). За такого правового регулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий платіж сплачується.
З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо необхідності сплати судового збору за подання позовної заяви в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, та за подання якої, в силу п. 13 ч. 2  ст. 3 Закону № 3674-VI, судовий збір не справляється.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі № 205/10899/19, від 05.03.2020 року у справі № 597/664/18, від 18.10.2019 року у справі № 405/8768/18.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач у встановлений строк не виконав вимог ухвали суду від 27.04.2021 року про залишення без руху його адміністративного позову, оскільки судовий збір за подання позовної заяви в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір не справляється, та як наслідок, неправомірно повернув позовну заяву.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали дійшов помилкових висновків та порушив норми процесуального права, що відповідно до положень п. 3, п. 4 ч. 1  ст. 320 КАС України, є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду.
Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року  - скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц