ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2021 року                                                                                      Справа № 902/1235/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. ,  суддя Дужич С.П. 

секретар судового засідання Олійник Т.М.
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився 
відповідача: не з`явився  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест"  на рішення господарського суду Вінницької області, ухваленого 27.04.21р. суддею Міліціановим Романом Валерійовичем о 11:00 у м.Вінниці, повний текст складено  07.05.21р. у справі №902/1235/20 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест" 
про стягнення 351 573,14 грн 

ВСТАНОВИВ:

17.12.2020  від Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №10 від 11.12.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест" 351573,14 грн з яких: 306 004 грн - заборгованості за природний газ, 37 353,90 грн - пені, 8 215,24 грн - 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань в частині проведення розрахунків за отриманий природний газ згідно Договору №ПГД-14062019-02 купівлі-продажу природного газу від 14.06.2019 року.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27.04.2021 у справі №902/1235/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест"  на користь Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод"  306 004,00 грн - заборгованості за Договором №ПГД-14062019-02 купівлі-продажу природного газу від 14.06.2019 року, 37 353,90 грн - пені, 8 215,24 грн - 3% річних та 5 273,60 грн - відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В обґрунтування рішення, суд з посиланням на ст.ст. 174, 193, 230, 231  ГК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 549, 550, 610, 611, 612, 625, 632, 655, 692, 712 ЦК України, докази наявні в матеріалах справи прийшов до висновку про задоволення позову.
Не погодившись із винесеним рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 27 квітня 2021 року по справі № 902/1235/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права:
- з посиланням на ст. 202 ГПК України, ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції,  пункт 26 рішення ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03), рішення ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії», рішення ЄСПЛ від 19 квітня 1994 року у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів»  зазначає, що суд першої інстанції не відклавши розгляд справи за клопотанням директора порушив право відповідача бути заслуханим  та не виконав гарантії щодо справедливого та публічного розгляду справи;
- суд першої інстанції порушив норми п.1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, так як не повинен був приймати позовну заяву до розгляду, оскільки відповідачу  не було надіслано копії позовної заяви та додатків до неї;
- зауважує, що суд першої інстанції прийняв рішення на підставі незасвідчених належним чином доказів доданих до позовної заяви.
Крім того, вважає, що оскаржене рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.
У відзиві на апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство "Лебединський насіннєвий завод" наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить  відмовити в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.
Сторони не скористалися правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про дату, час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялись заздалегідь та належним чином, про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення  (а.с. 153-154).
У відзиві  Приватне акціонерне товариство "Лебединський насіннєвий завод" просило розглядати справу без участі позивача за наявними у справі матеріалами.
Отже, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, клопотання позивача про розгляд справи без участі їхнього представника, та той факт, що неявка в засідання суду учасників справи, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, явка учасників справи обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
14.06.2019 року  Приватним акціонерним товариством "Лебединський насіннєвий завод"  (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу  природного газу № ПГД-14062019-02 (а.с. 5-7, т. 1).
Відповідно п. 1.1 Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець - оплатити і прийняти на умовах цього Договору природний газ (газ). При цьому Покупець купує газ для його подальшої реалізації, не є кінцевим споживачем природного газу та не використовує отриманий за цим договором газ як паливо або сировину.
Якість газу повинна відповідати вимогам ГОСТ 5542-87 (п. 1.2 Договору).
Параметри газу повинні відповідати параметрам загального потоку у газотранспортній системі України (п. 1.3 Договору).
Обсяги та місяць(ці) поставок газу по цьому договору (договірний обсяг) зазначаються в додаткових угодах до даного договору (п. 1.4 Договору).
Згідно п. 2.1 Договору ціна та загальна вартість газу визначаються сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору.
Загальна вартість договору складається із суми загальної вартості газу, отриманого Покупцем за весь період дії договору (п. 2.1.1 Договору).
Строки та порядок розрахунків за газ визначаються сторонами на кожен місяць передачі газу окремо, та зазначаються в додаткових угодах до даного договору (п. 2.3 Договору).
Розрахунки за газ здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України (гривнях) на поточний рахунок Продавця, вказаний у розділі 9 Договору. Датою оплати Покупцем газу є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця (п. 2.4 Договору).
Сторони мають надати одна одній всі наявні первинні документи щодо передачі Газу не пізніше 5-ти (п`яти) робочих днів місяця, наступного за місяцем оформлення цих документів (п. 2.5 Договору).
В платіжних дорученнях Покупець повинен обов`язково зазначати номер і дату підписання Договору та призначення платежу, без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у Покупця за цим договором, Продавець зараховує кошти, що надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, переданий в минулі періоди за договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу в порядку календарної черговості виникнення заборгованості (п. 2.6 Договору).
Продавець передає Покупцю газ у фізичних та/або віртуальних точках входу/виходу газотранспортної системи ("Пункти приймання-передачі"), визначених Оператором ГТС відповідно до правил Кодексу газотранспортної системи, та розміщених на офіційному веб-сайті Оператора ГТС, та/або в підземних сховищах газу (ПСГ) АТ "УКРТРАНСГАЗ". Фізичні та/або віртуальні точки входу/виходу, в яких здійснюється приймання-передача газу у відповідному місяці передачі (із зазначенням ЕІС-кодів таких точок) визначаються сторонами у додаткових угодах (п. 3.1 Договору).
Відповідно п. 3.2 Договору кількість газу, яка повинна передаватися  Продавцем та прийматися Покупцем, визначається у відповідності з обсягами, що вказані у додаткових угодах до даного договору.
Передачу Покупцю фактичних обсягів газу за звітний місяць сторони оформлюють актом прийому-передачі газу (3.3 Договору).
Право власності на газ переходить  від Продавця до Покупця в пункті приймання-передачі газу  з дати підписання сторонами відповідного акту. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (п. 3.4 Договору).
Продавець зобов`язується здійснити передачу Газу Покупцю в обсягах та у строки, визначені Додатковими угодами до даного Договору (п. 4.1.1 Договору).
Покупець зобов`язаний прийняти природний газ у ВТТ або в ПСГ AT "Укртрансгаз" в обсягах та на умовах, передбачених додатковими угодами до даного Договору. Оплатити Продавцю вартість газу, що передається, на умовах, визначених розділом 2 Договору. Відшкодовувати Продавцю збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Покупцем своїх зобов`язань за цим договором (п. 4.2.1-4.2.2 Договору).
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України (п. 5.1 Договору).
При порушенні Покупцем строків розрахунків за поставлений газ, Продавець має право вимагати від Покупця сплатити пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу (п. 5.2 Договору).
Сплата стороною пені, неустойки, штрафів за даним договором не звільняє її від виконання основного зобов`язання за цим договором та від відшкодування збитків, завданих іншій Стороні. Нарахування штрафних санкцій є виключним правом сторін (п. 5.3 Договору).
Згідно п. 7.1 Договір складений в двох примірниках, вступає в юридичну силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.
До укладеного договору між сторонами підписано ряд Додаткових угод № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8 (а.с. 8, 10, 12, 14, 15, 17, 19, 21, т. 1), а саме:
- згідно Додаткової угоди № 1 від 06.09.2019 року до договору сторонами погоджено поставку 30 000,00 куб м. природного газу за ціною 4 950,00 грн за куб.м., загальною вартістю 148 500,00 грн. 
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 1 до Договору оплата загальної вартості природного газу, що передається проводиться до 06.09.2019 року (включно) на поточний рахунок Продавця:
На виконання вимог Додаткової угоди № 1, згідно Акту приймання-передачі природного газу № 40 від 30.09.2019 року Продавцем поставлено, а Покупцем прийнято природний газ у обсязі 30 000,00 куб.м. (а.с.9, т. 1).
На підставі платіжного доручення № 702 від 06.09.2019 року відповідачем було здійснено оплату грошових коштів у сумі 148 500,00 грн (а.с. 23, т. 1).
- згідно Додаткової угоди №2 від 16.09.2019 року до договору сторони погодили поставку 19 000,00 куб м. природного газу за ціною 5500,02 грн за куб.м., загальною вартістю 104 500,38 грн.
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 2 до договору оплата загальної вартості природного газу, що передається проводиться до 17.09.2019 року (включно) на поточний рахунок Продавця:
На виконання вимог Додаткової угоди № 2, згідно Акту приймання-передачі природного газу №41 від 30.09.2019 року Продавцем поставлено, а Покупцем прийнято природний газ у обсязі 19 000,00 куб.м. (а.с. 11, т. 1).
На підставі платіжного доручення № 711 від 16.09.2019 року відповідачем було здійснено оплату грошових коштів у сумі 104 500,38 грн (а.с. 24, т. 1).
- згідно Додаткової угоди №3 від 27.12.2019 року до договору сторони погодили поставку 80 000,00 куб.м. природного газу за ціною 5 100,00 грн за куб.м., загальною вартістю 408 000,00 грн.
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 3 до Договору оплата загальної вартості природного газу, що передається проводиться до 15.01.2020 року (включно) на поточний рахунок Продавця.
На виконання вимог Додаткової угоди № 3, згідно Акту приймання-передачі природного газу № 118 від 27.12.2019 року Продавцем поставлено, а Покупцем прийнято природний газ у обсязі 80 000,00 куб.м.
На виконання умов Додаткової угоди № 3 відповідачем було здійснено оплату грошових коштів на загальну суму 408 000,00 грн на підставі платіжних доручень № 852 від 08.01.2021  на суму 80 000,00 грн, № 900 від 05.02.2020  на суму 80 000,00 грн, № 901 від 06.02.2020 на суму 120 000,00 грн, № 921 від 20.02.2020 на суму 128 000,00 грн (а.с. 25, 26, 27, 28, т. 1).
- згідно Додаткової угоди №4 від 27.12.2019 сторонами змінено п. 10.1 Договору  та викладено його у новій редакції (а.с.14, т. 1).
- згідно Додаткової угоди №5 від 28.12.2019  до договору сторони погодили поставку 6 000,00 куб м. природного газу за ціною 5000,04 грн за куб.м., загальною вартістю 30 000,24 грн.
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 5 до Договору оплата загальної вартості природного газу, що передається проводиться до 15.02.2019 (включно) на поточний рахунок Продавця:
На виконання умов Додаткової угоди № 5, згідно Акту приймання-передачі природного газу №130 від 31.01.2020 Продавцем поставлено, а Покупцем прийнято природний газ у обсязі 6 000,00 куб.м. (а.с.16, т. 1).
Згідно платіжного доручення №922 від 31.01.2020 року відповідачем було здійснено оплату грошових коштів у сумі 30 000,24 грн (а.с.29, т. 1).
- згідно Додаткової угоди №6 від 25.03.2020 року до договору сторони погодили поставку 100 000,00 куб м. природного газу за ціною 4550,04 грн за куб.м., загальною вартістю 455 004,00 грн.
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди №6 до договору оплата загальної вартості природного газу, що передається проводиться до 10.04.2020 року (включно) на поточний рахунок Продавця:
На виконання вимог Додаткової угоди № 6, згідно Акту приймання-передачі природного газу №185 від 25.03.2020 Продавцем поставлено, а Покупцем прийнято природний газ у обсязі 100 000,00 куб.м. (а.с. 18, т. 1).
На виконання умов Додаткової угоди № 6 відповідачем було здійснено оплату грошових коштів на загальну суму 425 000,00 грн , що підтверджується платіжними дорученнями № 991 від 13.04.2020  року на суму 100 000,00 грн; № 1002 від 16.04.2020 року на суму 55 000,00 грн; № 1005 від 22.04.2020 року на суму 45 000,00 грн; № 1006 від 23.04.2020 року на суму  55 000,00 грн; № 1025 від 06.05.2020 року на суму 40 000,00 грн; № 1028 від 12.05.2020 року на суму 50 000,00 грн; № 1039 від 20.05.2020року на суму  40 000,00 грн; № 1079  від 15.06.2020 року на суму  40 000,00 грн;  (а.с.30-37, т. 1).
- згідно Додаткової угоди № 7 від 24.04.2020 року  до договору сторони погодили поставку 110 000,00 куб м. природного газу за ціною 3600,00 грн за куб.м., загальною вартістю 396 000,00 грн.
Згідно п. 4 Додаткової угоди №7 до договору оплата загальної вартості природного газу, що передається проводиться до 31.05.2020 року (включно) на поточний рахунок Продавця:
На виконання вимог Додаткової угоди №7, згідно Акту приймання-передачі природного газу №274 від 06.05.2020 року Продавцем поставлено, а Покупцем прийнято природний газ у обсязі 110 000,00 куб.м. (а.с. 20, т. 1)
Згідно платіжного доручення № 1260 від 21.09.2020 Відповідачем було здійснено оплату грошових коштів у сумі 396 000,00 грн (а.с. 38, т. 1).
- згідно Додаткової угоди №8 від 26.06.2020 року до договору сторони погодили поставку 150 000,00 куб м. природного газу за ціною 3600,00 грн за куб.м., загальною вартістю 540000,00 грн.
Згідно п. 4 Додаткової угоди №8 до договору оплата загальної вартості природного газу, що передається проводиться до 20.07.2020 року (включно) на поточний рахунок Продавця:
На виконання вимог Додаткової угоди №8, згідно Акту приймання-передачі природного газу №306 від 27.06.2020 Продавцем поставлено, а Покупцем прийнято природний газ у обсязі 100 000,00 куб.м. (а.с.22, т. 1).
На виконання умов Додаткової угоди №8 Відповідачем було здійснено оплату грошових коштів у наступному порядку, а саме: згідно платіжного доручення № 1262 від 22.09.2020 року  в сумі 104 000,00 грн, з яких 30 004,00 грн. зараховано як часткове погашення боргу за газ, поставлений на виконання умов Додаткової угоди №6, а решта - 73996,00 грн - як оплата за газ, поставлений на виконання умов Додаткової №8; платіжних доручень № 1271 від 29.09.2020 року  на суму 50 000,00 грн; № 1277 від 30.09.2020 року на суму 50 000,00 грн; № 1288 від 06.10.2020 року на суму  50 000,00 грн; № 1342 від 11.11.2020 року на суму 10 000,00 грн (а.с. 39-43, т. 1).
Враховуючи викладене відповідачем згідно Додаткових угод здійснено частково розрахунок за поставлений газ.
Заборгованість відповідача  перед позивачем становить  306 004,00 грн.
Несплата відповідачем заборгованості за поставлений газ слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
В силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі укладеного ними Договору №ПГД-14062019-02 купівлі-продажу природного газу від 14.06.2019, який за своєю правовою природою є договором поставки.
Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до п. 2.1 договору сторонами погоджено, що ціна та загальна вартість газу визначається сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору.
Загальна вартість договору складається із суми загальної вартості газу, отриманого Покупцем за весь період дії договору (п. 2.1.1 Договору).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу  України, інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких  умов та вимог  відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.ст.  525,  526  ЦК  України).
Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Строки та порядок розрахунків за газ визначаються сторонами на кожен місяць передачі газу окремо, та зазначаються в додаткових угодах до даного договору (п. 2.3 Договору).
Розрахунки за газ здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України (гривнях) на поточний рахунок Продавця, вказаний у розділі 9 Договору. Датою оплати Покупцем газу є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця (п. 2.4 Договору).
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як убачається із додаткових угод № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8 та актів приймання – передачі №№ 40, 41, 118, 130, 185, 274, 306 позивачем в повному обсязі виконано свої зобов`язання за вказаним договором, проте, відповідач  несвоєчасно та в неповному обсязі розрахувався за поставлений газ.
Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача 306 004,00 грн заборгованості за поставлений газ є правомірною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції виніс рішення на підставі копії доказів не засвідчених належним чином, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 9  ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Як убачається із матеріалів справи позивачем до позовної заяви було додано, зокрема, копії договору купівлі-продажу  природного газу № ПГД-14062019-02 від 14.06.2019, Додаткових угод № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, актів приймання – передачі №№ 40, 41, 118, 130, 185, 274, 306 та платіжних доручень, які засвідчені печаткою згідно із оригіналом, печаткою позивача та підписом директора. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідач в судові засідання не з`являвся, як і не ставив під сумнів відповідність поданих копій доказів  оригіналам, лише заявляв клопотання про відкладення розгляду справи. Таким чином у суду першої інстанції не було підстав не брати до уваги подані позивачем докази, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, у зв`язку із простроченням  відповідачем платежів за договором,  позивачем заявлено до стягнення 37 353,90 грн – пені та  8 215,24 грн - 3% річних.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання (Постанова Верховного суду України від 12.12.11р. в справі №07/238-10).
Судова колегія, перевіривши розрахунок 3% річних, який здійснений судом першої інстанції, вважає його правильним у розмірі 8 215,24  грн, і  дана сума підлягає до стягнення.
Щодо стягнення пені, слід зазначити таке.
В силу статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань настають такі правові наслідки як сплата неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до ч.ч. 1, 3    ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
При порушенні Покупцем строків розрахунків за поставлений газ, Продавець має право вимагати від Покупця сплатити пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу (п. 5.2 Договору).
Сплата стороною пені, неустойки, штрафів за даним договором не звільняє її від виконання основного зобов`язання за цим договором та від відшкодування збитків, завданих іншій Стороні. Нарахування штрафних санкцій є виключним правом сторін (п. 5.3 Договору).
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).
Нормами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно до ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Таким чином, судова колегія, перевіривши розрахунок пені,  вважає його правильним та арифметично вірним у розмірі 37 353,90 грн і дана сума підлягає до стягнення.
За наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі.
Разом з тим, доводи скаржника про те, що він не отримував копію позовної заяви з додатками, не заслуговують на увагу, оскільки як убачається із матеріалів справи позивачем було додано фіскальний чек, накладну та опис вкладення у цінний лист, як доказ надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу. При цьому, адреса на яку були надіслані вказані документи є офіційною адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань.
Також, з приводу доводів апелянта щодо невідкладення судом першої інстанції розгляду справи за клопотанням відповідача судова колегія зауважує наступне.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
Як слідує із матеріалів справи скаржник неодноразово заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, а саме клопотання від 13.01.2021, від 17.02.2021. При цьому судом першої інстанції були взяті до уваги відповідні клопотання та ухвалами суду від 14.01.2021, від 02.02.2021, від 18.02.2021 розгляд справи неодноразово відкладався. В подальшому ухвалою суду від 11.03.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті та ухвалою суду від 12.04.2021 розгляд справи було призначено на 27.04.2021, таким чином вказана справа розглядалася судом першої інстанції майже 4 місяці. Отже відповідач за цей період не був позбавлений права надіслати до суду першої інстанції відзив на позов, ознайомитися із матеріалами справи та направити у судове засідання свого представника. За наведеного, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції його права на справедливий та публічний розгляд справи спростовується матеріалами справи.  
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими    судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 27.04.2021 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.
Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.   
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
                     
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест"  на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.04.21 у справі №902/1235/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 27.04.21 у справі №902/1235/20 залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
4.  Справу №902/1235/20   повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "05" серпня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Дужич С.П.