Справа № 450/3754/20                                Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І. 
Провадження № 22-ц/811/3487/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       25 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
                        секретаря Симець В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові виділені матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2  на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року в складі судді Мельничук І.І. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-
встановив:

В листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу, просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 3858664,50 гривень, що еквівалентно 135000,00 доларів США на момент подання позову; стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 10510,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
Одночасно із позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:002:0973 площею 0, 0478 га; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:001:1193 площею 0, 0014 га; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:001:1195 площею 0, 0089га; житловий будинок загальною площею 163,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01.001:1137 площею 0,0681га; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:001:1122 площею 0,005 га; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:001:1105 площею 0,1061 га; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:001:1102 площею 0,0175 га; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:001:1118 площею 0,0017 га; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:001:1091 площею 0,0118 га; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:001:1092 площею 0,0244 га; земельну ділянку кадастровий номер 4623683300:01:001:1094 площею 0,0202 га.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначав, що дав в борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 135000,00 доларів США. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути вказану суму до 30 березня 2020 року, на підтвердження чого надав розписки від 17.12.2019 на суму 35000 доларів США та від 28.12.2019 на суму 100000 доларів США. Неодноразово намагався владнати конфлікт в досудовому порядку, а саме: звертався з проханням віддати позичені кошти, однак відповідач привласнив кошти та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи права власника цих коштів, а також посилається на важкий економічний стан, як на підставу невиконання своїх зобов`язань. Оскільки відповідач повідомлений про намір позивача звернутись до суду із захистом його прав, є підозра в тому, що він зможе позбутись будь якого наявного у нього майна. Зокрема ним 12.10.2020 року відчужена земельна ділянка кадастровий номер 4623681600:06:000:0417 площею 7,5581 га., ще на три земельні ділянки та житловий будинок АДРЕСА_2 накладено обтяження (заборона відчуження), оскільки відповідач позичив значні суми коштів і в інших фізичних осіб. Така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Просив заяву задовольнити.
Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу – відмовлено.
Ухвалу суду оскаржила представник позивача ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
В апеляційній скарзі зазначає, що разом із заявою про забезпечення позову заявник подав позовну заяву з доказами, що відповідач отримав позику у значній сумі, однак вчасно не повернув таку, не реагує на законні вимоги позивача.
Також, позивач навів докази того, що є не одним кредитором відповідача, оскільки останній позичав кошти і у інших фізичних осіб та банківських установах, а частина майна, яке належить йому на праві власності, знаходиться в іпотеці, термін виконання по якій вже прострочено.
Крім цього, частина майна була реалізована на погашення боргів приватним виконавцем в примусовому порядку. 
Вважає, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд позбавив позивача права на забезпечення ефективного захисту та істотно ускладнив чи взагалі унеможливив виконання рішення суду у випадку задоволення позову.
Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.
24.05.2021 на адресу апеляційного суду надійшли заяви від ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, а також його представника ОСОБА_2 , у якій остання просить закрити апеляційне провадження у даній справі, покликаючись на ч. 4 ст. 364 ЦПК України зазначає, що відповідач визнав борг та добровільно, на виконання своїх зобов`язань, надав майно, вартість якого еквівалентна сумі боргу.
Учасник справи позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання 25 травня 2021 року не прибули, не повідомили суд про причину неявки.
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися. 
За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву необхідно задовольнити враховуючи таке.
За змістом частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
При цьому, у ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).
Підписання та подання апеляційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.
Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року підписана представником позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності (а.с. 71-74).
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви чи клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч. 5 ст. 364 ЦПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.
Відповідно до ч. 6 ст. 364 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.
Поряд з цим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відмова від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження суперечить інтересам апелянта ОСОБА_1 чи іншим учасникам по справі, не встановлено таких і апеляційним судом.
Крім цього, немає інших апеляційних скарг та осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, а також відсутні обставини, передбачені ч. 5 ст. 206 ЦПК України.
Зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що статтями 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними права щодо предмета спору на власний розсуд, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження у даній справі з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.
Керуючись ст. 260, п. 1 ч. 1 ст. 362, ст. 389 ЦПК України, суд,-        
ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_1  від апеляційної скарги на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року.
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року у справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 25 травня 2021 року.

Головуючий:                                                                                 А.В. Ніткевич   

Судді:                                                                           С.М. Бойко

                                                                               С.М. Копняк