ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 805/4966/16-а
адміністративне провадження № К/9901/44527/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Бахмутської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області
на постанову   Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року (Cуддя: Куденков К.О.),
та ухвалу   Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року (Судді: Чебанов О.О., Сіваченко І.В., Шишов О.О.),
у справі   № 805/4966/16-а
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» в особі Філії «Збагачувальна фабрика «Торецька»
до   Бахмутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області       
про   скасування рішення № 0011551303 від 22.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» в особі Філії «Збагачувальна фабрика «Торецька» (далі - позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Бахмутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - Бахмутська ОДПІ, відповідач) про скасування рішення № 0011551303 від 22.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, яку просив задовольнити, скасувати судові рішення, та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. 

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій порушені норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з неврахуванням, що єдиною підставою для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску в розумінні вимог статті 10 Закону України № 1669-VII є Сертифікат ТПП, який позивачем не наданий.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 22 листопада 2016 року відповідачем прийнято рішення № 0011551303 про застосування до Філії «Збагачувальна фабрика «Торецька» (ідентифікаційний код 33654567, місцезнаходження: 85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Історична, буд. 11) штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за звітні періоди з березня 2014 р. - по серпень 2015 р. у періоді з 28.04.2014р. по 30.09.2016р. у загальному розмірі 3   648   068,28 грн, з яких: штраф у розмірі 1697730,83 грн. (418891,80 грн. 10 % та 1278839,03 грн. 20%) та нарахована пеня у розмірі 1950337,45 грн.

Судами з акту перевірки від 08.11.2016р. № 194/14/33654567 встановлено, що 11.07.2007 р. Філію "ЗФ "Торецька" було взято на податковий облік в Дзержинському відділенні Горлівської ОДПІ та позивач перебуває на обліку в Бахмутської об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, посилалися на відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску (за спірний період), в силу вимог спеціального Закону № 2464-VI, який пов`язує факт звільнення від такої відповідальності з фактом перебування платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. При цьому вимоги спеціального закону не передбачають подання Сертифікату ТПП, в якості підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання обов`язків, передбачених частиною другої статті 6 Закону № 2464-VI.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне. 

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Відповідно до частин 10, 11 статті 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII). 

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт "б"  розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту: " 9-4.  Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» (втратив чинність), від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Артемівськ (у наступному м. Бахмут).

У межах спірних відносин накладення штрафу та нарахування пені відбулося за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населенного пункту, де проводилася така операція. 

Водночас Закон № 2464-VІ не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Вказана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 30.03.2018 року в зразковій справі № 812/292/18, постанові Верховного Суду від 13.06.2019 року у справі № 805/4539/16-а.

Суд касаційної інстанції не приймає посилання в касаційній скарзі на відсутність підстав для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску (у зв`язку з неподанням останнім Сертифікату ТПП), оскільки подання такого Сертифікату, як підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску, не передбачено вимогами спеціального Закону України № 2464-VI.

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Бахмутської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову   Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року та ухвалу   Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі   № 805/4966/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:	І.А. Васильєва 	
Судді:          	С.С. Пасічник 	
 	В.П. Юрченко