ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 р.	Справа № 440/258/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, по справі № 440/258/20
за позовом     ОСОБА_1      
до      Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                       
про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 визнано поданим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №440/258/20 та таким, що підтверджує виконання рішення суду в повному обсязі.
Заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/258/20 шляхом встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області нового строку подання звіту залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись з даною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити заяву в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення питання щодо подачі звіту про виконання судового рішення, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування  не вбачає.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Позивачем направлено до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №440/258/20 позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в Полтавській області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. 
Визнано протиправними дії ГУПФУ в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоду проходження служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 14.08.2000 по 31.05.2016 до його страхового стажу. 
Зобов`язано ГУПФУ в Полтавській області обчислити та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 14.08.2000 по 31.05.2016 включно. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до стажу державної служби період проходження служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України згідно складеного Департаментом захисту економіки Національної поліції України розрахунку вислуги років для призначення пенсії на 01.10.2019 загальною кількістю повних 22 календарних років 1 календарний місяць 18 днів. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2020 у справі апеляційну скаргу задоволено частково. 
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №440/258/20 скасовано в частині зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період проходження служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України згідно складеного Департаментом захисту економіки Національної поліції України розрахунку вислуги років; для призначення пенсії на 01.10.2019 загальною кількістю повних 22 календарних років 1 календарний місяць 18 днів. Прийнято в цій частині постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №440/258/20 залишено без змін.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 зобов`язано ГУПФУ в Полтавській області подати до суду звіт про виконання рішення від 20.02.2020 у цій справі.
Звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №440/258/20 ГУПФУ в Полтавській області подано до суду 26.02.2021.
09.04.2021 через систему "Електронний суд" ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про накладення штрафу та про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просив: 
- за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень - ГУПФУ в Полтавській області про виконання рішення суду від 20.02.2020 по справі №440/258/20 або в разі неподання такого звіту останнім на виконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 по справі №440/258/20, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень - ГУПФУ в Полтавській області, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину якого стягнути на користь заявника; 
- за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту ГУПФУ в Полтавській області ухвалою встановити новий строк подання звіту про виконання судового рішення у справі №440/258/20 (рішення від 20.02.2020), в частині повного зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів 2004-2005 років, встановити відповідний строк для цього (15 робочих днів); - постановити відповідні ухвалу про накладення штрафу та про встановлення судового контролю у справі №440/258/20 та направити їх для виконання суб`єкту владних повноважень (боржнику) - ГУПФУ в Полтавській області.
          Приймаючи рішення про визнання поданим звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №440/258/20 та таким, що підтверджує виконання рішення суду в повному обсязі та відмовляючи в задоволенні заяви про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/258/20 шляхом встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області нового строку подання звіту, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 124 Конституції України визначено, що  судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з  ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено,  що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Згідно з ст. 370 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Аналіз вищезазначеного дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. 
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений   статтею 382 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга   статті 382 КАС України).
Як вбачається з матеріалів справи, звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №440/258/20 ГУПФУ в Полтавській області подано до суду 26.02.2021.
Зі змісту вказаного звіту слідує, що виконання резолютивної частини рішення суду повинно реалізовуватися у відповідності із мотивувальною частиною цього рішення, оскільки остання містить наведення мотивів та застосування норм права.
Відповідно до мотивувальної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020, остання є логічною та чіткою у викладенні.
Відповідно до положень вказаної частини рішення суду не зарахування до стажу ОСОБА_1 періоду його служби в ОВС/Національній поліції з 14.08.2000 по 31.05.2016 з вказаних судом обґрунтувань є безпідставним з огляду на положення Закону України №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому, відповідно до частини 1 статті 24 вказаного Закону (який набрав чинності з 01.01.2004), на який посилається суд в мотивувальній частині, страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який щомісяця були сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Пенсійний орган зазначає, що страховий стаж автоматично обліковується саме з 01.01.2004, а періоди трудової діяльності до 2004 року також зараховуються до страхового стажу за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Полтавський окружний адміністративний суд в мотивувальній частині рішення суду зазначив, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків (а.с. частина 2 статті 24 Закону №1058-IV).
Головним управлінням показники (суми) за відповідні періоди, які внесені до системи застрахованих осіб на виконання рішення суду щодо зарахування страхового стажу по кожному із місяців взяті на підставі довідок, копії яких додані позивачем, досліджені судом та містяться в матеріалах справи.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина 3 статті 24 Закону №1058-IV).
Тобто у разі неповного робочого місяця, або сплати страхового внеску в сумі меншій, ніж мінімальний страховий внесок, дні страхового стажу вираховуються автоматично пропорційно сплаченим внескам.
За період 2000-2016 років (в тому числі за період з 2004 по 2005 рр.) позивачу зараховано страховий стаж на підставі показників довідок про грошове забезпечення Харківського національного університету внутрішніх справ, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області та Департаменту захисту економіки Національної поліції України.
При постановленні ухвали від 20.08.2020 про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, за змістом мотивувальної частини судового рішення від 20.02.2020 у справі №440/258/20 судом, серед іншого, констатовано наявність у позивача права на обчислення та зарахування ГУПФУ в Полтавській області до страхового стажу періоду проходження служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 14.08.2000 по 31.05.2016 включно.
Прохальна частина позовних вимог не включала в себе вимог про зобов`язання управління зарахувати страховий стаж за період служби в ОВС та Національній поліції з 14.08.2000 по 31.05.2016 за принципом 1 рік служби - 1 рік страхового стажу, а відтак, під час розгляду справи №440/258/20 питання наявності чи відсутності у позивача права на зарахування страхового стажу саме в такому порядку судом взагалі не досліджувалося.
Відтак, за доводами ГУПФУ в Полтавській області, рішення суду від 20.02.2020 виконано управлінням у відповідності до мотивувальної та резолютивної частини вказаного рішення.
Разом з тим позивач наполягає на тому, що наразі судове рішення у справі №440/258/20 не виконане в частині повного зарахування ОСОБА_1 страхового стажу за 2004-2005 роки за принципом 1 рік служби - 1 рік страхового стажу, оскільки пенсійним органом при зарахуванні періоду з 01.01.2004 по 30.06.2005 зараховано страховий стаж ОСОБА_1 лише по 2 дні за кожен місяць його служби, тобто за рік служби зараховано лише 24 дні, замість 365 днів, та за 2005 рік зараховано лише 7 місяців замість 12, хоча в рішенні суду не було вказано про вибіркове зарахування, чи зарахування на розсуд пенсійного органу вказаного періоду до страхового стажу.
Судова колегія зазначені твердження позивача оцінює критично та зауважує наступне.
Так, рішенням від 20.02.2020 у справі 440/258/20 суд частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоду проходження служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 14.08.2000 по 31.05.2016 до його страхового стажу, а також зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 14.08.2000 по 31.05.2016 включно.
Згідно наявних у матеріалах справи індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру   застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, останні містять дані щодо зарахування страхового стажу ОСОБА_1 за період з серпня 2000 року по травень 2016 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі 440/258/20 (том 2 а.с. 91-95).
Заявник фактично не заперечує проведення управлінням зарахування страхового стажу ОСОБА_1 за період з серпня 2000 року по травень 2016 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі 440/258/20, проте не погоджується із застосованою управлінням методикою такого зарахування (не за принципом 1 рік служби = 1 рік страхового стажу) за період з 01.01.2004 по 30.06.2005.
Разом з тим, однією із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у справі №440/258/20 була вимога про зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області обчислити та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження служби в органах внутрішніх справ з 14.08.2000 по 31.05.2016 включно саме у загальній кількості повних 15 календарних років та повних 8 календарних місяців та 17 днів.
Приймаючи судове рішення від 20.02.2020 у справі 440/258/20, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 в частині обчислення та зарахування вказаного періоду до страхового стажу з конкретизацією кількості повних календарних років, місяців та днів стажу, оскільки суд не має повноважень перебирати на себе функції пенсійного органу щодо проведення розрахунку календарних років, місяців та днів стажу особи для включення їх до її страхового стажу.
В зв`язку з цим, питання наявності чи відсутності у позивача права на зарахування страхового стажу за принципом 1 рік служби = 1 рік страхового стажу судом не вирішувалось.
Натомість суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду від 20.02.2020 у справі №440/258/20, залишив останнє у частині відмови в задоволенні цієї позовної вимоги без змін.
Отже судова колегія погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що оскільки рішення суду від 20.02.2020 у справі №440258/20 фактично виконане ГУПФУ в Полтавській області відповідно до її мотивувальної та резолютивної частин, поданий відповідачем звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №440/258/20 слід визнати таким, що підтверджує виконання рішення суду в повному обсязі. 
Враховуючи викладене колегія суддів також вважає, що відсутні підстав для  накладення штрафу на відповідача, оскільки за приписами   ст.382 КАС України   накладення штрафу можливо лише в разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання постанов суду. Інших підстав для накладення штрафу за   ст. 382 КАС України   не передбачено.
Таким чином заява позивача про накладення штрафу та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.    
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року по справі № 440/258/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	Я.В. П`янова    О.В. Присяжнюк   	

Повний текст постанови складено  22.06.2021 року