Ухвала    
 
11 травня 2021 року
м. Київ
справа № 757/41356/18-ц
провадження № 61-3647 ск21 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трегуб Оксана Анатоліївна, на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська компанія Гвоздій та Оберкович» про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, 
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києвавід 13 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року, у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
На вказані судові рішення ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, яку ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2021 року залишено без руху та запропоновано заявнику надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження та сплатити судовий збір.
У квітні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, з яких вбачається, що недоліки усунутов повному обсязі.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статтей 3, 68 Конституції України, статтей 201, 270, 277 ЦК України та статтей 4, 63, 68 Закону України «Про державну службу» у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Також заявник оскаржує судові рішення з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої, пунктами1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, заявник обгрунтовує необхідність відступлення від висновку щодо застосування п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України                від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»(пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно із підпунктом 7 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.
Відповідно до частини другої статті 392 ЦПК України, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій враховують висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду та Верховного Суду України. За таких обставин, посилання заявника на необхідність відступлення від роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», не може бути підставою касаційного оскарження судових рішень.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Оскільки касаційну скаргу, в цілому, подано з дотриманням вимог щодо її форми і змісту, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на судові рішення попередніх інстанцій на підставі пунктів 3, 4 частини другоїстатті 389 ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Печерського районного суду міста Києвацивільну справу             № 757/41356/18-ц за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська компанія Гвоздій та Оберкович» про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 червня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                             О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара