Постанова
Іменем України
 
02 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 135/77/19
провадження № 61-1418св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,  
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового  провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 14 грудня                 2020 року у складі судді Копаничук С.Г.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2020 року акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 22 649,54 грн, посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору.
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до АТ «КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним у зв`язку з тим, що його укладено з неповнолітньою особою, без необхідного обсягу цивільної дієздатності.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 30  червня 2020 року у складі судді Волошиної Т. В. у задоволенні позову АТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним задоволено.
Визнано недійсним кредитний договір від 16 вересня 2013 року б/н, укладений між АТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції,                                  АТ «КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14  грудня 2020 року                             АТ «КБ «ПриватБанк» відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 червня 2020 року. 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що вказані банком підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ним не вказано, а тому відмовив у відкритті апеляційного провадження відповідно до статті 357 ЦПК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
25 січня 2021 року АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Підставами касаційного оскарження ухвали апеляційного суду заявник зазначає порушення судом норм процесуального права.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд не урахував, що при першому зверненні банківської установи з апеляційною скаргою строки на апеляційне оскарження рішення суду було поновлено та повернуто скаргу заявнику з підстав несплати судового збору. Вважає, що не перешкоджає повторному зверненню заявника з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги. Апеляційна скарга була повторно направлена до апеляційного суду у межах 30 днів з дня винесення ухвали про її повернення.   
Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2021 року поновлено                                 АТ «КБ «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 14 грудня 2020 року.
Відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з Ладижинського міського суду Вінницької області справу                     № 135/77/19 за позовом АТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до АТ «КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним.
Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року справу № 135/77/19 призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Обставини справи
Встановлено, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 червня 2020 року відмовлено у задоволенні первісного позову                      АТ «КБ «ПриватБанк» та задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 . 
Копію повного тексту судового рішення банк отримав 20 липня 2020 року.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції,                                    АТ «КБ «ПриватБанк» 06 серпня 2020 року оскаржило його в апеляційному порядку.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 вересня 2020 року задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та залишено апеляційну скаргу АТ «КБ «ПриватБанк» на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 червня 2020 року, апеляційну скаргу банківської установи залишено без руху та запропоновано доплатити судовий збір в сумі 384,20 грн.  
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року апеляційну скаргу АТ «КБ «ПриватБанк» на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 червня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.
26 жовтня 2020 року заявник подав нову апеляційну скаргу на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 червня 2020 року.
Враховуючи, що повний текст рішення суду першої інстанції                                       АТ «КБ «ПриватБанк» отримало 20 липня 2020 року, а нову апеляційну скаргу подало 26 жовтня 2020 року, тобто більше ніж через три місяці з дня отримання копії оскаржуваного рішення, та, зазначивши, що повернення апеляційної скарги від 06 серпня 2020 року у зв`язку з не усуненням недоліків не може бути визнано поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд ухвалою від 11 листопада                      2020 року залишив апеляційну скаргу банку без руху та надав строк звернутись з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку та усунути інші недоліки скарги, зокрема доплатити судовий збір. 
Копію ухвали апеляційного суду від 11 листопада 2020 року                                       АТ «КБ «ПриватБанк» отримало 20 листопада 2020 року та 26 листопада                      2020 року надіслало заяву на усунення недоліків апеляційної скарги без зазначення інших підстав для поновлення цього строку. Натомість банк вказав, що повернення апеляційної скарги ухвалою суду від 28 вересня               2020 року не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги, тому апеляційна скарга, подана 26 жовтня 2020 року, є такою, що подана в межах строку на оскарження. 
Встановивши, що недоліки апеляційної скарги АТ «КБ «ПриватБанк» не усунуло, інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження не вказало, апеляційний суд ухвалою від 14 грудня 2020 року відмовив  у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою                                      АТ «КБ «Приватбанк» на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 червня 2020 року.
Межі та підстави касаційного перегляду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Так, підставами касаційного оскарження у цій справі за касаційною скаргою АТ «КБ «ПриватБанк» є посилання на порушення судом норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
Позиція Верховного Суду 
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відкриття апеляційного провадження у справі слід розглядати як сукупність передбачених процесуальним законом послідовних дій суду апеляційної інстанції, які розпочинаються визначенням колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи та завершуються постановленням ухвали про повернення апеляційної скарги, про відкриття або про відмову у відкритті апеляційного провадження. Відкриття апеляційного провадження є підставою для переходу до іншої стадії судового процесу - апеляційного розгляду, порядок проведення якої регламентований параграфом 3 Глави 1 Розділу V ЦПК України.
ЦПК України у редакції, що була чинною до 15 грудня 2017 року, передбачав вирішення питання про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, залишення апеляційної скарги без руху або повернення скарги суддею-доповідачем одноособово, про що було чітко вказано у частині п`ятій статті 297 цього кодексу. 
З 15 грудня 2017 року ЦПК України не передбачає постановлення ухвал про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі чи повернення апеляційної скарги суддею-доповідачем одноособово.
За змістом частини шостої статті 357 ЦПК України на стадії відкриття апеляційного провадження суддя-доповідач одноособово може вирішити лише питання залишення апеляційної скарги без руху. Питання щодо повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті та відкриття апеляційного провадження вирішує суд апеляційної інстанції. Його склад визначений у частині третій статті 34 ЦПК України, що міститься у Главі                    3 розділу І «Загальні положення» ЦПК України. Згідно з приписом вказаної частини перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснює колегія суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 15, 16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року в справі № 263/4637/18 (провадження № 14-126цс20) вказано, що «регламентуючи порядок вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, закон невипадково розмежував процесуальні питання, які під час перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції вирішує суддя-доповідач, та ті, які вирішує суд апеляційної інстанції. Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху спрямована на усунення її недоліків щодо форми та змісту. Ця ухвала не перешкоджає доступу особі до суду, адже після виправлення у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги особа може розраховувати на те, що суд відкриє апеляційне провадження. Натомість, ухвали про повернення апеляційної скарги та про відмову у відкритті апеляційного провадження створюють таку перешкоду і зумовлюють необхідність докласти додаткові зусилля для оскарження судового рішення суду першої інстанції. Тому постановлення таких ухвал вимагає від суду апеляційної інстанції особливої ретельності, що досягається, зокрема, шляхом розгляду означених питань не одноособово суддею-доповідачем, а колегією апеляційного суду у складі трьох суддів. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вправі розраховувати на те, що вказані питання розгляне колегіальний склад апеляційного суду, який передбачений частиною третьою статті 34 ЦПК України для перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції. А такий перегляд регламентований у Главі І «Апеляційне провадження» розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду вважає, що слова «суд апеляційної інстанції», вжиті у частинах першій і другій статті            358 ЦПК України, треба розуміти як колегію суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів у світлі загальних положень ЦПК України щодо складу суду, який здійснює перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції (частина третя статті 34 ЦПК України)».
Всупереч вищенаведеним нормам процесуального права, 14 грудня                    2020 року суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження одноособово, хоча поважність наведених заявником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження мав оцінити суд апеляційної інстанції у складі колегії з трьох суддів.
Зазначені обставини свідчать про порушення апеляційним судом норм процесуального права, що відповідно до статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з переданням справи на новий апеляційний розгляд.
Тому Верховний Суд не оцінює інші доводи касаційної скарги, які стосуються поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду.
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до пункту 1 частини першої, частини шостої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржена постанова апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 00, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 14 грудня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
 Головуючий                                                  М. Є. Червинська
 
Судді:                                                              С. Ю. Бурлаков
 
                                                                         В. С. Жданова
 
                                                                          А. Ю. Зайцев
 
                                                                          В. М. Коротун