Ухвала                                    
 
26 травня 2021 року
м. Київ
справа № 308/8567/20
провадження № 61-3480св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ємчук Лідія Вікторівна, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, у складі судді Бенца К. К., від 02 вересня 2020 року про забезпечення позову та постанову Закарпатського апеляційного суду, у складі колегії суддів: 
Куштана Б. П., Джуги С. Д., Кожух О. А., від 02 лютого 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви про забезпечення позову
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просила суд:
-          скасувати повідомлення на початок виконання будівельних робіт, зареєстроване Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 року серії ЗК № 061201850976 «Реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння» в АДРЕСА_1 , забудовники: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;
-          зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відновити стан земельної ділянки в АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 211010000:05:001:0091 у стан до початку виконання будівельних робіт, а саме демонтувати розпочате будівництво на зазначеній земельній ділянці (фундамент, частину стіни, які розташовані за межами сформованої квартири загальною площею 53, 40 кв. м та житловою площею 39, 20 кв. м).
Одночасно із позовом ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони  ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 до ухвалення судом рішення по суті вирішення спору проводити будівельні роботи на підставі оскарженого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, з посиланням на те, що невжиття зазначеного заходу забезпечення позову судом може утруднити чи унеможливити виконання рішення у цій справі та повернення сторін у попередній стан.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 
від 02 вересня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено, до ухвалення судом рішення по суті спору заборонено ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведення будівельних робіт на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 року ЗК № 061201850976, назва будівництва - реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заявлених 
ОСОБА_1 заходів забезпечення позову, в подальшому, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. 
При цьому, суд вказав на співмірність вимог заявника щодо забезпечення позову, дотримання балансу інтересів сторін, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом спору у справі, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та те, що зупинення проведення будівельних робіт за умови оскарження повідомлення про їх початок не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачам чи третім особам.
Короткий зміст постанови апеляційного суду 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2020 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновком міськрайонного суду про те, що невжиття судом заявлених  ОСОБА_1 заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у цій справі у випадку ухвалення його на користь позивача, з огляду на те, що під час розгляду справи по суті внаслідок проведених будівельних робіт, повідомлення про початок яких є предметом оскарження, спірний об`єкт нерухомого майна може змінити свою конфігурацію. Колегія суддів також вказала на те, що забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є співмірними заявленим позовним вимогам, цілком відповідає характеру спірних правовідносин, захистить права позивача та не порушує і не обмежує права відповідачів з огляду на тимчасовий характер таких заходів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
01 березня 2021 року засобами поштового зв`язку представник 
ОСОБА_2 - адвокат Ємчук Л. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу у справі № 308/8567/20 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2020 року про забезпечення позову та постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, в якій просить оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано копії матеріалів справи щодо вирішення питання про забезпечення позову в судах першої та апеляційної інстанцій.
У квітні 2021 року матеріали справи необхідні для розгляду скарги надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2021 року продовжено 
ОСОБА_1 строк на подання відзиву на касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга ОСОБА_2 обґрунтована помилковістю висновків судів, які ухвалюючи оскаржені судові рішення допустили порушення норм процесуального права та не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07 серпня 2020 року в справі № 520/9674/19. 
Заявник вважає, що, суд першої інстанції, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, подану одночасно з позовною заявою, раніше ніж вирішив питання про відкриття провадження у справі, дійшов передчасного висновку про необхідність її задоволення, а також порушив встановлений законом процесуальний порядок розгляду такої заяви. На час постановлення оскарженої ухвали міськрайонний суд не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягали застосуванню.
Крім того, ухваливши рішення про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам проводити будівельні роботи, суд фактично припинив право відповідачів, як замовників, на виконання будівельних робіт, набуте на підставі оскарженого повідомлення про початок виконання таких робіт, що є тотожним задоволенню позовної вимоги про скасування такого повідомлення та вирішенням справи по суті.
Також заявник звертає увагу касаційного суду на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження початку проведення відповідачами реконструкції належного їм нерухомого майна з порушенням встановленого законом порядку та посилається на покладення апеляційним судом в основу  оскарженої постанови суб`єктивного твердження позивача про те, що відповідачі, як забудовники, після отримання містобудівних умов та обмежень, не виконавши умови щодо отримання погодження в управлінні культурної спадщини, порушуючи умови щодо розташування, вийшли за межі існуючої будівлі та розпочали будівництво, чим допустили порушення вимог містобудівної документації та прав третіх осіб, в тому числі позивача.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
ОСОБА_1 подано відзив на касаційну скаргу, в якому позивач, посилаючись на те, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2020 року про забезпечення позову та постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року залишити без змін.
Фактичні обставини справи
Позивачем оскаржене повідомлення про початок виконання будівельних робіт серії ЗК № 061201850976, зареєстроване 03 липня 2020 року Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради на підставі Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва № 147/03-04/19 від 21 жовтня 2019 року «Реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , затверджених наказом Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 21 жовтня 
2019 року.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 , стверджувала, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не погодили з нею, як суміжним землекористувачем та власником нерухомого майна, встановлені відстані від об`єкта який проектується, не узгодили умови блокування згідно чинного законодавства, чим порушили її права, а крім того, не погодили проект реконструкції нерухомого майна в Управлінні культурної спадщини.
Позиція Верховного Суду
У частинах першій, другій статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по
суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».
Предметом позову у розглядуваній справі є вимоги про скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт та зобов`язання відновити стан земельної ділянки до початку виконання на підставі такого повідомлення будівельних робіт, шляхом демонтування розпочатого будівництва (фундамент, частина стіни).
Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Застосований судом захід забезпечення позову відповідає змісту права, яке позивач вважала порушеним та є співмірним із заявленими вимогами.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб під час розгляду справи по суті внаслідок проведених, або ж ймовірного закінчення будівельних робіт, повідомлення про початок яких є предметом оскарження у цій справі, спірний об`єкт нерухомого майна може змінити свою конфігурацію, що очевидно утруднить чи унеможливить виконання майбутнього судового рішення, у випадку задоволення позову.
Факт початку будівельних робіт (реконструкції) на підставі оспорюваного позивачем повідомлення на початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 
2020 року серії ЗК № 061201850976 «Реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння» в АДРЕСА_1 » представник ОСОБА_2 - адвокат Ємчук Л. В. в апеляційній та касаційній скаргах не заперечував.
Разом із тим колегія суддів позбавлена можливості ухвалити власне рішення по суті касаційної скарги без передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржена ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2020 року про забезпечення позову була постановлена до вирішення судом першої інстанції питання про відкриття провадження по справі.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, представник ОСОБА_2 - адвокат 
Ємчук Л. В. вказує на порушення міськрайонним судом встановленого законом процесуального порядку розгляду заяви про забезпечення позову у цій справі та, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07 серпня 2020 року в справі № 520/9674/19, стверджує про неможливість вирішення до відкриття провадження по справі заяви про забезпечення позову, поданої одночасно із позовною заявою,.
У постанові від 07 серпня 2020 року в справі № 520/9674/19 (провадження 
№ 61-4032св20), на яку посилався заявник, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у випадку подачі заяви про забезпечення позову одночасно із позовною заявою, суд першої інстанції першочергово повинен вирішити питання, чи підсудна дана справа цьому суду, чи відповідає позовна заява вимогам статей 175-177 ЦПК України, та, відповідно, чи є можливість відкриття провадження у справі, і вже у випадку позитивного вирішення вказаного питання, розглядати доцільність вжиття заходів забезпечення позову у справі.
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не в повній мірі погоджується із вказаними висновками колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду з огляду на наступне.
Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.
Згідно вимог статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
При цьому, правове значення для розгляду відповідним судом заяви про забезпечення позову має відповідність її змісту та форми вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України та підсудність такої заяви суду, до якого вона подана відповідно до вимог частини першої статті 152 ЦПК України.
Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (частина десята статті 153 ЦПК України). Натомість невідповідність позовної заяви вимогам статей 175 та 177 ЦПК України є підставою для залишення позову без руху (частина перша статті 185 ЦПК України).
За змістом частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, а питання про відкриття провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків (частина перша статті 187 ЦПК України).
Передбачені частиною першої статті 153 ЦПК України скорочені строки розгляду заяви про забезпечення позову - не пізніше двох днів з дня її надходження, вочевидь обумовлені характером і метою таких заходів та спрямовані на мінімізацію можливості вчинення діянь або настання подій, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно з пред`явленням позову виключно після відкриття провадження у справі призведе до порушення процесуального строку розгляду такої заяви передбаченого частиною першою статті 153 ЦПК України, а крім того зволікання із вирішенням заяви про забезпечення позову може призвести до настання наслідків, запобігти яким і покликані заходи забезпечення позову. 
Також вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно із пред`явленням позову, лише після відкриття провадження у справі, ставить осіб, які подали заяву у такий спосіб, в нерівне становище із особами, які подали заяви про забезпечення позову до подання позову або після відкриття провадження у справі, чиї заяви будуть розглянуті в строки передбачені частиною першою статті 153 ЦПК України.
Колегія суддів дійшла висновку, що заяви про забезпечення позову подані одночасно із поданням позовної заяви, у разі відповідності їх змісту та форми вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України, та підсудності таких заяв суду, до якого вони подані згідно вимог частини першої статті 152 
ЦПК України, мають бути розглянуті по суті у строк передбачений частиною першою статті 153 ЦПК України.
За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити 
від висновків, викладених у постанові від 07 серпня 2020 року в справі № 520/9674/19 (провадження № 61-4032св20) Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду про те, що вирішення по суті заяви про забезпечення позову, поданої одночасно із позовною заявою, можливо лише після відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Відповідно до частини четвертої статті 404 ЦПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій-четвертій статті 403 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.
Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.
Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.
З урахуванням наведеного наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Керуючись частиною другою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ємчук Лідія Вікторівна, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2020 року про забезпечення позову та постанову Закарпатського апеляційного суду 
від 02 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян С. Ф. Хопта В. В. Шипович