Ухвала
Іменем України
 
17 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 753/5013/21
провадження № 61-9550ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року у складі судді: Трусової Т. О. та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Писаної Т. О., Журби С. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Спеціалізованого клінічного санаторію «Перемога» ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, захист честі і гідності, відшкодування моральної шкоди та звільнення з посади.
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до директора Спеціалізованого клінічного санаторію «Перемога» ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, захист честі і гідності, відшкодування моральної шкоди та звільнення з посади.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року залишено позовну заяву без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії даної ухвали. Роз`яснено, що в разі їх неусунення у встановлений строк зустрічна позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в позовній заяві не зазначено: реєстраційні номери облікової картки платника податків учасників справи або номери і серії їх паспортів; місце проживання чи перебування відповідача (повна адреса, поштовий індекс); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивачу на усунення недоліків позову слід подати позовну заяву у новій редакції, форма та зміст якої повинні відповідати вимогам статті 175 ЦПК України.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року позовну заяву  ОСОБА_1 до директора Спеціалізованого клінічного санаторію «Перемога» ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, захист честі і гідності, відшкодування моральної шкоди та звільнення з посади, визнано неподаною та повернуто ОСОБА_1 .
 
Ухвала мотивована тим, що позовну заяву ОСОБА_1 було подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України та ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року залишено позовну заяву без руху. На усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 подала позовну заяву в новій редакції, в якій зазначила відповідачем спеціалізовний клінічний санаторій «Перемога», а третьою особою - його директора ОСОБА_2 . В позовній заяві в новій редакції позивач не зазначила реєстраційні номери облікової картки платника податків позивача та третьої особи або номери і серії їх паспортів, місце перебування відповідача повна адреса, поштовий індекс), його ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій; не зазначила обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про відшкодування моральної шкоди та спростування неправдивої інформації.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року залишено без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що викладені в ухвалі суду першої інстанції висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини. що стали підставою для повернення позовної заяви.
 
10 червня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та третьої особи (визначеної в позовній заяві в новій редакції) є конфіденційною інформацією та в зазначенні такої інформації немає потреби. Суд першої інстанції безпідставно зазначив про необхідність долучення до позовної заяви у новій редакції клопотання про витребування доказів, на які позивач посилається у тексті позовної заяви, оскільки доказів по справі достатньо. Крім цього, в постанові апеляційного суду безпідставно зазначено, що вона не підлягає касаційному оскарженню окрім випадків передбачений в частині третій статті 389 ЦПК України.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).
 
Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (частина третя статті 175 ЦПК України). 
 
Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частини перша-третя статті 185 ЦПК України)
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2021 року в справі № 372/4328/19 (провадження № 61-4765св20) зазначено, що «якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо необхідності усунення недоліків позовної заяви і оплати судового збору, оскільки ОСОБА_1 подав заперечення на ухвалу суду першої інстанції про залишення його позовної заяви без руху, дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви. З огляду на викладене, правильним є висновок суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, про наявність правових підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви особі, яка її подала, оскільки в установлений судом строк недоліки позовної заяви не усунуті. Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України). Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновку суду першої та апеляційної інстанції. Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню».
 
Встановивши, що у встановлений судом ОСОБА_1 не усунуто недоліки позовної заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок про повернення її позивачу.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аналіз змісту касаційної скарги, оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Спеціалізованого клінічного санаторію «Перемога» ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, захист честі і гідності, відшкодування моральної шкоди та звільнення з посади.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                              В. І. Крат
 
                                                                                                       Н. О. Антоненко
 
                                                                                                       М. М. Русинчук