Головуючий суду 1 інстанції - Тітов А.О.   
Доповідач -Луганська В.М. 

Справа № 409/1772/20
Провадження № 22-ц/810/337/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року                                          м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних
справах:
головуючого Луганської В.М.
суддів: Коновалової В.А., Карташова О.Ю.
учасники справи:
позивач – Кредитна спілка «Імперіал ЛТД»
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Імперіал ЛТД»
на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року 
за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» ( далі- КС «Імперіал ЛТД») звернулася до суду з зазначеними вимогами в обґрунтування яких зазначила, що 02 березня 2013 року між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 153 бк, згідно якого КС Імперіал ЛТД надала відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. 
Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1. становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. 02 березня 2013 року позивачем видано відповідачу кошти.
Станом на 02 березня 2014 року сума заборгованості по кредиту становить 1767,60 грн, яка складається з основної суми кредиту – 1249,84 грн та відсотків по кредиту – 517,76 грн.
18 вересня 2013 року між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 233 бк, згідно якого КС Імперіал ЛТД надала відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1. становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. 18 вересня 2013 року позивачем видано відповідачу кошти. Строк виконання зобов`язання до 18 вересня 2014 року.
Станом на 18 вересня 2014 року сума заборгованості по кредиту становить 1010,16 грн. та складається з основної суми кредиту.
Свої зобов`язання за кредитними договорами № 153 бк від 02 березня 2013 року та № 233 бк від 18 вересня 2013 року відповідач не виконав.
Станом на 23 вересня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем складає: за кредитним договором № 153 бк від 02.03.2013 року –1249,84 грн. – основна сума кредиту; 517,76 грн - відсотки по кредиту; 260 грн. – штраф 3 % за основною сумою; 2702,64 грн. – пеня за основною сумою кредиту; 2061,02 грн. – інфляційні втрати за основною сумою кредиту; 36 грн. – штраф 3 % за відсотками по кредиту; 366 грн. – пеня за відсотками по кредиту; 237,05 грн. – інфляційні втрати за відсотками кредиту, а всього 7430,80 грн.
Станом на 23 вересня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем складає: за кредитним договором № 233 бк від 18.09.2013 року – 1010,16 грн. – основна сума кредиту; 193 грн – штраф 3 % за основною сумою кредиту; 2095,79 грн. – пеня за основною сумою кредиту; 1470,79 грн. – інфляційні втрати за основною сумою кредиту, а всього 4769,74 грн.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами № 153 бк від 02 березня 2013 року та № 233 бк від 18 вересня 2013 року у сумі 12200,54 грн, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року у задоволені позовних вимог КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням КС «Імперіал ЛТД» звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції зазначив тільки одну підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, а саме не долучення до матеріалів позовної заяви копії касового ордеру про видачу коштів. Недостатність інформації по справі (доказів) може бути визнаним судом як недолік, або витребуваний судом для всебічного обґрунтування рішення, однак не може бути підставою для відмови у відшкодуванні кредитних коштів. Позивачем надано достатні докази для задоволення позовних вимог, але судом першої інстанції не надано належної оцінки обґрунтованості позову. 
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договорами в сумі 12200, 54 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102 * 100 = 210200, 00 грн.), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводився без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263ЦПКУкраїни рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин справи та факту видачі відповідачу кредитних коштів, матеріали справи не містять повідомлень позивача про неможливість подання доказів у справі.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду не відповідають встановленим по справі обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування вимог про стягнення заборгованості по кредитним договорам № 153 бк від 02 березня 2013 року, №233бк від 18 вересня 2013 року укладених між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 , позивачем до позовної заяви було додано заяву ОСОБА_1 від 02 березня 2013 року та від 18 вересня 2013 року про надання кредиту, копії кредитних договорів №153 бк від 02 березня 2013 року, № 233 бк від 18 вересня 2013 року, графік платежів до кредитних договорів, графік розрахунків та розрахунки заборгованості за договорами.
Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, - відмітка про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища.
Колегія суддів вважає, що позивачем надано докази на підтвердження позовних вимог, суд не дав правової оцінки доказам, які були надані позивачем, тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Судом встановлено, що 02 березня 2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 153 бк згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачу кредитні кошти у сумі 2000 (п. 1.1 договору).
Відповідно до п.2.1договору кредит надається строком на 12 місяців.
Пунктами 3.1, 3.2 договору, передбачено, що за користування кредитом кредитодавець щомісячно станом на останній день місяця нараховує плату (проценти) в розмірі 70% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту в рамках кредитної лінії. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з наступного дня за датою його отримання та включаючи дату повернення.
Згідно п. 5.1.3. договору зобов`язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів.
Відповідно до п. п. 6.1., 6.2. договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.
18 вересня 2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 233 бк згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачу кредитні кошти у сумі 2000 (п. 1.1 договору).
Згідно видаткового касового ордеру кредитні кошти у розмірі 2000, 00 грн отримані відповідачем 18 вересня 2013 року.
Відповідно до п.2.1договору кредит надається строком на 12 місяців.
Пунктами 3.1, 3.2 договору, передбачено, що за користування кредитом кредитодавець щомісячно станом на останній день місяця нараховує плату (проценти) в розмірі 70% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту в рамках кредитної лінії. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з наступного дня за датою його отримання та включаючи дату повернення.
Згідно п. 5.1.3. договору зобов`язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів.
Відповідно до п. п. 6.1., 6.2. вказаних договорів сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.
Судом встановлено, що свої зобов`язання за кредитними договорами №153 бк від 02 березня 2013 року та від 18 березня №23 бк КС «Імперіал ЛТД» виконала.
Відповідач зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Згідно розрахунку позивача, за договором №153 бк від 02 березня 2013 року станом на 23 вересня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем складає –1249,84 грн – основна сума кредиту; 517,76 грн - відсотки по кредиту; 260 грн – штраф 3 % за основною сумою; 2702,64 грн – пеня за основною сумою кредиту; 2061,02 грн. – інфляційні втрати за основною сумою кредиту; 36 грн. – штраф 3 % за відсотками по кредиту; 366 грн. – пеня за відсотками по кредиту; 237,05 грн. – інфляційні втрати за відсотками кредиту, а всього 7430,80 грн.
Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 233 бк від 18.09.2013 року складає – 1010,16 грн – основна сума кредиту; 193 грн – штраф 3 % за основною сумою кредиту; 2095,79 грн. – пеня за основною сумою кредиту; 1470,79 грн. – інфляційні втрати за основною сумою кредиту, а всього 4769,74 грн.
Відповідно до умов кредитного договору №153 бк від 02 березня 2013 року кредит надається строком на 12 місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто строк кредитування сплинув 02 березня 2014 року.
Згідно розрахунку позивача вимоги до відповідача про стягнення відсотків за кредитним договором №153бк від 02 березня 2013 року пред`явлені в межах строку кредитування, що підтверджується графіком розрахунку.
З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення основної суми кредиту грн за кредитним договором №153 бк від 02 березня 2013 року, у розмірі 1249, 84 грн, процентів у розмірі 517, 76 грн та стягненню основної суми кредиту за договором № 233бк від 18 вересня 2013 року у розмірі 1010, 16 грн є бґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача пені за основною сумою боргу та процентів, колегія зазначає наступне. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» визначені у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ураховуючи наведене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком дії договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 19 травня 2020 року в справі № 910/23028/17 (провадження № 12-286гс18).
З розрахунку суми пені від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 2702, 64 грн, нарахованої пені по процентам у розмірі 366, 49 грн по кредитному договору №153 від 02 березн 2013 року по кредитному договору та розрахунку пені від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 2095, 79 грн по кредитному договору № 233бк від 18 вересня 2013 року вбачається, що розрахунок пені здійснено після спливу строку кредитування, тому вимоги позивача про стягнення пені необґрунтовані і задоволенню не підлягають.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу 3%, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки кредитними договорами стягнення штрафу у розмірі 3% не передбачено. 
Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню встановлений індекс інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язання по кредитному договору №153 бк за основною сумою кредиту у розмірі 2061, 02 грн, за відсотками по кредиту у розмірі 237, 05 грн та по кредитному договору № 233 бк інфляційні втрати за основною сумою кредиту у розмірі 1470, 79 грн.
З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договором №153бк від 02 березня 2013 року у розмірі 4065, 67 грн, яка складається: 1249, 84 грн - основна сума кредиту; 517,76 грн - відсотки по кредиту; 2061,02 грн – інфляційні втрати за основною сумою кредиту; 237,05 грн – інфляційні втрати за відсотками кредиту та заборгованість за кредитним договором № 233бк від 18 вересня 2013 року у розмірі 2480, 95 грн, яка складається: 1010, 16 грн - основна сума кредиту; 1470, 79 грн – інфляційні втрати за основною сумою кредиту.
Враховуючи викладене, відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних КС «Імперіал ЛТД».
Відповідно до ч. 1 та п.1 ч.3 ст133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
До позовної заяви позивачем додано адвокатську угоду від 24 вересня 2020 року укладену між КС «Імперіал ЛТД» та адвокатом Березовським Ю.В.
Відповідно до адвокатської угоди від 24 вересня 2020 року клієнт сплачує адвокату за виконання умов договору 3000,00 грн. Згідно п.6 адвокатської угоди від 24 вересня 2020 року розрахунки за виконання договору сторони несуть за додатковою угодою.
Додаткової угоди про розрахунок суду не надано, не надано суду і доказів сплати витрат у сумі 3000, 00 грн за правничу допомогу. 
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року. 
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду відповідні докази наданих послуг або витрат адвоката з правничої допомоги.
Позивачем не надано належних доказів на підтвердження оплати позивачем послуг за правничу допомогу.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2102, 00 грн (а.с.33), за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3153, 00 грн. З урахуванням положень ч.1 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь КС «Імперіалт ЛТД» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2819, 75 грн.

Керуючись ст. ст.259,367,374,376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» задовольнити частково.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: с. Олексіївка, Білокуракинський район, Луганська область на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД», місце знаходження Луганська область, м. Старобільськ, вул. Трудова, буд. 18, 92703, код ЄДРПОУ 35520810 заборгованість за кредитним договором №153бк від 02 березня 2013 року у розмірі 4065, 67 грн, яка складається: 1249, 84 грн - основна сума кредиту; 517,76 грн - відсотки по кредиту; 2061,02 грн – інфляційні втрати за основною сумою кредиту; 237,05 грн – інфляційні втрати за відсотками кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: с. Олексіївка, Білокуракинський район, Луганська область на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД», місце знаходження Луганська область, м. Старобільськ, вул. Трудова, буд. 18, 92703, код ЄДРПОУ 35520810 заборгованість за кредитним договором №233бк від 18 вересня 2013 року у розмірі 2480, 95 грн, яка складається: 1010, 16 грн - основна сума кредиту; 1470, 79 грн – інфляційні втрати за основною сумою кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: с. Олексіївка, Білокуракинський район, Луганська область на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД», місце знаходження Луганська область, м. Старобільськ, вул. Трудова, буд. 18, 92703, код ЄДРПОУ 35520810 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2819, 75 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Дата складення повного тексту постанови 20 травня 2021 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді                          О.Ю. Карташов

                                В.А. Коновалова