ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 р.	Справа № 480/1631/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю: секретаря судового засідання - Севастьянової А.Ю.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою АТ "Укрпошта" в особі Сумської дирекції АТ "Укрпошта" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 (суддя Савицька Н.В.; м. Суми) по справі № 480/1631/21
за позовом АТ "Укрпошта" в особі Сумської дирекції АТ "Укрпошта"   
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Сумської міської ради Швайкус Лілії Вікторівни                            
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Сумської дирекції АТ "Укрпошта" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Сумської міської ради Швайкус Лілії Вікторівни в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно №56012329 від 30.12.2020 щодо відмови АТ «Укрпошта» в державній реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 згідно з рішенням №56012329 від 30.12.2020;
- зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Швайкус Л.О. зареєструвати за АТ «Укрпошта» право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: вул. Черепівка, буд. 17-А, с. Великий Бобрик, Краснопільський район, Сумська область.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом АТ "Укрпошта" в особі Сумської дирекції АТ "Укрпошта" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Сумської міської ради Швайкус Лілії Вікторівни про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.
Роз`яснено позивачу, що розгляд його заяви віднесено до юрисдикції господарського суду за правилами  Господарського процесуального кодексу України.
Позивач не погодився із вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 та передати матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач, з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 18.11.2019 по справі № 808/772/18 та Верховного Суду в постанові від 02.03.2021 по справі № 200/985/19-а, зазначає, що оскільки державним реєстратором прав на нерухоме майно було винесене рішення про відмову у державній реєстрації прав власності на підставі п. 2 ст. 3 та п. 4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", цей спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України. 
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що існує приватноправовий спір, оскільки стосується майнового права позивача. До такого висновку суд першої інстанції дійшов з підстав того, що рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно №56012329 від 30.12.2020 щодо відмови АТ «Укрпошта» в державній реєстрації права власності на нерухоме майно оскаржується позивачем не з підстав недотримання державним реєстратором процедури чи порядку під час вчинення реєстраційної дії, а у зв`язку з тим, що останній не погоджується з висновком реєстратора про те, що з поданих документів та відомостей Державного реєстру речових прав вбачається, що право власності на об`єкт зареєстровано за іншою особою, і не зареєстровано за правонаступником Міністерства транспорту та зв`язку України, і з поданих на реєстрацію документів неможливо встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. У свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті  4 КАС).
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої).
У пункті 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.
Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно №56012329 від 30.12.2020 щодо відмови АТ «Укрпошта» в державній реєстрації права власності на нерухоме майно оскаржується позивачем не з підстав недотримання державним реєстратором процедури чи порядку під час вчинення реєстраційної дії, а у зв`язку з тим, що останній не погоджується з висновком реєстратора про те, що з поданих документів та відомостей Державного реєстру речових прав вбачається, що право власності на об`єкт зареєстровано за іншою особою, і не зареєстровано за правонаступником Міністерства транспорту та зв`язку України, і з поданих на реєстрацію документів неможливо встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Таким чином, з огляду на визначений позивачем предмет спору (реєстрація права власності на нерухоме майно), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна заява АТ "Укрпошта" в особі Сумської дирекції АТ "Укрпошта" є такою, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.   
Відповідно до ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п.6 ч.1 ст.20).
Беручи до уваги приватно-правовий характер спірних правовідносин (наявність чи відсутність права власності на нерухоме майно), враховуючи суб`єктний склад сторін, цей спір має вирішуватись в порядку господарського судочинства.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку  господарського судочинства відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу АТ "Укрпошта" в особі Сумської дирекції АТ "Укрпошта" залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі № 480/1631/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  24.05.2021 року