ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року  
м. Черкаси   
  		
справа № 696/146/21 провадження № 22-ц/821/955/21 категорія на ухвалу  		

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г.,
суддів: Нерушак Л.В., Василенко Л.І.

учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 ; 
представник позивача – адвокат Горобець Сергій Олександрович
відповідач: ОСОБА_2 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Горобця Сергія Олександровича на ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у складі: головуючого судді Білопольської Н.А.

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

12 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивовано тим, що 27 серпня 1994 року сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу.
Позивач зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Головною причиною в розпаді сім`ї є той факт, що сторони втратили один до одного довіру, взаємну любов та повагу.
Вказує, що розлучення це єдиний вихід, як для позивача так і відповідача, оскільки збереження сім`ї є неможливим.
Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву та просить надати строк на примирення із відповідачем терміном на шість місяців з метою збереження шлюбу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 березня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено, надано сторонам строк для примирення терміном на шість місяців. Справу призначено до розгляду на 16 вересня 2021 року. 
Зупиняючи провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що подружжю необхідно надати строк для примирення з метою збереження сім`ї.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Горобець С.О. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначила, що суд першої інстанції не врахував, що їх сім`я з відповідачем розпалася остаточно, малолітніх дітей вони на мають, вона не бажає примирятися з чоловіком, тому зупинення провадження у справі для надання їм з відповідачем строку для примирення є недоцільним і порушує її права.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаській апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – адвоката Горобця С.О. підлягає до відхилення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зупиняючи провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що подружжю необхідно надати строк для примирення з метою збереження сім`ї.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 51 Конституції України та частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст.111СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Тлумачення норми цієї статті СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.
Відповідно до ч.7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 251, п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі в разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. Провадження у справі зупиняється у зазначених випадках до закінчення строку для примирення, визначеного судом.
У відзиві на позовну заяву, відповідачка заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем та вважала, що його можна зберегти, у зв`язку з чим просила надати їм з чоловіком строк на примирення у шість місяців та зупинити на цей час провадження у справі.
Задовольняючи клопотання ОСОБА_2 про надання строку на примирення, суд першої інстанції із урахуванням вищевказаних норм матеріального і процесуального права, враховуючи заперечення відповідача проти розірвання шлюбу та його прагнення зберегти сім`ю, інтереси подружжя, а також їх неповнолітньої дитини, дійшов обґрунтованого висновку щодо вжиття заходів, спрямованих на примирення подружжя, надавши їм строк на примирення у шість місяці та зупинивши провадження у справі.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на небажання примиритися із відповідачем не спростовують правильність та обґрунтованість оскарженої ухвали місцевого суду і не є підставою для її скасування.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зупиняючи провадження у справі та надаючи сторонам строк для примирення, суд першої інстанції взяв до уваги доводи обох сторін, а саме як факт того, що подружжя не проживають тривалий час однією сім`єю, на які посилалася позивач, так і доводи відповідача щодо можливості їх примирення з позивачкою, та прийшов до обґрунтованого висновку, що надання шестимісячного строку для примирення подружжя у даній справі, не суперечить моральним засадам суспільства.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у даній справі зроблений судом з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Горобця Сергія Олександровича залишити без задоволення. 
Ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною, набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
 
Повний текст виготовлено 18 травня 2021 року.

Головуючий                                                        В.Г. Бородійчук

Судді                                                                        Л.В. Нерушак

                                                                       Л.І. Василенко