Ухвала 
 
13 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 278/1323/20
провадження № 61-5821 ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня            2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання поновити на квартирному обліку,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області                       від 30 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року, позов  ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 стосовно зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї у складі чотирьох осіб з квартирного обліку. Поновлено ОСОБА_1 та членів його сім`ї складом 4 особи на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 з дня зарахування в загальну чергу з 19 жовтня 1995 року та в позачергову чергу з 18 жовтня 2007 року. 
До Верховного Суду 06 квітня 2021 року військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Щодо строків касаційного оскарження
У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови отримано поштою лише 16 березня 2021 року, що підтверджується відповідними доказами.
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.
Щодо форми і змісту касаційної скарги
У порушення вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України заявник подає касаційну скаргуна рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2020 рокута постанову Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року, однак у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2020 року, залишене без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року.
За таких обставин, заявнику необхідно уточнити, яке саме судове рішення ним оскаржується.
Щодо підстав касаційного оскарження
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено  підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої              статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої               статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, постанови Верховного Суду України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Такожнадіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Щодо повноважень представника в суді
Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
Всупереч положень частини третьої статті 392 ЦПК України вона підписана   ОСОБА_2 , повноваження якого на представництво інтересів військової частини НОМЕР_1  у Верховному Суді не підтверджені належним чином.
На підтвердження повноважень підписанта касаційної скарги, суду надано копію наказу про тимчасове виконання обов`язків командира військової частини заступником командира частини майором ОСОБА_2 , без права прийняття організаційно-штатних, кадрових питань, з 30 березня 2021 року.
Частинами першою, третьою статті 58 ЦПК Українивстановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. 
Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».
Самопредставництво юридичної особи – це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. 
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять визначених  частиною третьою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження   ОСОБА_2 представляти військову частину НОМЕР_1 в порядку самопредставництва. 
За таких обставин, заявнику необхідно надати належні докази на підтвердження повноважень підписанта касаційної скарги.
Щодо сплати судового збору
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до           підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (тут і надалі у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом). 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Враховуючи, що позов об`єднує дві вимоги немайнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 3 363,20 грн (840,80 грн * 200% * 2 вимоги).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у                м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.
Разом із цим, у касаційній скарзі заявник просить відстрочити сплату судового збору.
У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, за певних умов та у порядку, передбаченому законом, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі чи може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Враховуючи те, що заявником не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може відстрочити сплату судового збору, та не надано документів, які свідчать про важкий майновий стан заявника і відсутність у нього джерел доходу,клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.
Вказане грунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України) та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
За таких обставин, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.
Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ: 
Поновити військовій частині НОМЕР_1 строк на касаційне оскарження рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня            2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року. 
Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк                    до 13 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    О. В. Білоконь