КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД 
  
Апеляційне провадження                                             
№ 22-ц/824/5501/2021                                                                             
                
                                                      П О С Т А Н О В А
 
                                             І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

            11 травня 2021 року                                                                     місто Київ
                                                                                             справа № 754/18137/19
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.
                   суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.
                   за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді         Бабко В.В., повний текст рішення складено 16 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
 
  В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2019 року позивач звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просила: 
поновити її на роботі з 11 грудня 2019 року на посаді вчителя фізкультури Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва; 
стягнути з Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 грудня 2019 року по 11 травня 2020 року; 
стягнути з Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що відповідно до наказу №80-К від 29 серпня 2019 року вона була прийнята до Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва на посаду вчителя фізичної культури за строковим трудовим договором з 02 вересня 2019 року по 25 серпня 2020 року. 
Зазначала, що наказом №113-К від 10 грудня 2019 року її було звільнено з посади вчителя фізичної культури Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї Правилами внутрішнього трудового розпорядку за п.3 ст.40 КЗпП України.
Позивач вважає, що її звільнення є незаконним та таким, що відбулося на підставі вигаданих обставин начебто порушення нею обов`язків, покладених на неї Правилами внутрішнього трудового розпорядку, внаслідок чого відповідачем було видано два незаконні накази «Про дисциплінарне стягнення вчителю культури ОСОБА_2 » №382 від 24 жовтня 2019 року та №384 від 28 жовтня 2019 року, з яким вона ознайомлено не було та їй не було надано можливості їх оскарження.
Вказувала, що зазначені вище накази, які вона вважає незаконними було видано відповідачем внаслідок її непогодження із вимогами службових осіб адміністрації відповідача щодо проставлення невиправдано завищених оцінок певним учням школи, відповідно до яких їй було висунуто відповідні усні вимоги з боку зазначених службових осіб відповідача.
Посилалася на те, що з боку службових осіб адміністрації відповідача на неї чинився психологічний тиск, спрямований на примушення її виконувати вимоги зазначених осіб, що принижувало її честь та гідність.
Вказувала, що також з боку службових осіб відповідача чинився психологічний тиск і на певних учнів школи, з тією метою щоб останні, на уроках, що вона вела допускали навмисні порушення дисципліни, в наслідок чого до школи надходили відповідні звернення та скарги батьків учнів школи.
Зазначала, що про протиправні прохання та вимоги до неї з боку певних працівників школи, а також щодо спровокованих останніми конфліктних ситуацій у школі, до яких було безпідставно та примусово її залучено, вона зверталася до директора школи із відповідними заявами та доповідними записками, а також зверталася до Голови Деснянського районного суду міста Києва та органів державної влади. Однак її заяви залишилися без реагування.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким її позов задовольнити у повному обсязі. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що судом першої інстанції не було враховано, що її звільнення з роботи є незаконним та таким, що відбулось на підставі вигаданих обставин.
Вказувала, що свідчення відповідача та свідків, які давали свідчення під присягою є не правдиві та такими, що ввели суд в оману.
Зазначала, що також відповідач вводив суд першої інстанціїх в оману надуманими доказами.
Посилалася на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що порушення відповідачем її трудових прав змусили її звернутися до суду з позовом.
Від відповідача Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзиви на апеляційну скаргу, в якому останній вказував, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з вказаних підстав.
Представники відповідача в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для їх задоволення. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.  
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу №80-К від 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва вчителем фізичної культури за строковим трудовим договором з 02 вересня 2019 року по 25 серпня 2020 року з заробітною платою згідно зі штатним розписом.
Згідно наказу №336 від 20 вересня 2019 року директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва вчителю фізкультури ОСОБА_1 винесено попередження про недопущення порушення своїх посадових обов`язків.
У вказаному наказі зазначено, що 19 вересня під час уроку фізкультури у 6-Б класі шестеро дітей цього пасу знаходились на ганку школи та займались своїми справами поза зоною уваги вчителя ОСОБА_3 . До них зі стадіону, де відбувався урок, побіг учень ОСОБА_4 , який впав та вдарився головою. Вчитель ОСОБА_2 , яка проводила урок з даним класом на стадіоні, учнів на ганку побачила не відразу, падіння хлопця не бачила. Пізніше, побачила їх та покликала до себе. Учня, який жалівся на те, що вдарився, відправила до сестри медичної.
Від вчителя ОСОБА_2 взято пояснювальну записку.
Як зазначала ОСОБА_1 у пояснювальній записці від 19 вересня 2019 року адресованій директору школи, сьогодні на другому уроці 6-Б класу фізичної культури, учень ОСОБА_5 ігнорував завдання уроку, продовжував відволікатися на мобільний телефон. Після розминки учень без дозволу побіг на сходи школи до учнів, які знаходилися там без спортивної форми та на зауваження повернутися не реагував. Зі слів учнів попередній вчиель дозволяв усе.
З наказом №336 від 20 вересня 2019 року «Про винесення попередження вчителю фізкультури ОСОБА_1 » позивач була ознайомлена 23 вересня 2019 року, про що свідчить її підпис на наказі.
Як зазначено у запереченнях відповідача наданих до суду першої інстанції, практично щодня, а інколи по декілька разів на день, ОСОБА_2 жалілася на учнів з різних класів, писала доповідні записки замість того, щоб правильно організувати освітній процес та зацікавити учнів навчальним предметом, ігноруючи рекомендації від адміністрації школи та голови ПЦМК спортивно-патріотичного напряму. Адміністрацією школи та класними керівниками, тих класів, де викладала фізичну культуру ОСОБА_2 , проводились систематичні бесіди з учнями з правил поведінки на уроці. Але учні були обурені тим, як до них ставиться вчитель фізичної культури ОСОБА_2 , і тим, що улюблений предмет, фізкультура, перетворився на суцільний безлад, на дивну поведінку вчителя, почали відмовлятися відвідувати уроки фізкультури.
Згідно наказу №382 від 24 жовтня 2019 року директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва, за порушення правил внутрішнього розпорядку школи розділ 6.4. «Основні правила і обов`язки педагогічних працівників», порушення педагогічної етики, приниження гідності дитини, застосовано до вчителя фізичної культури ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Як вбачається з вказаного наказу, 21 жовтня 2019 року під час уроку фізичної культури у 6-А класі вчитель ОСОБА_1 штовхнула рукою ученицю ОСОБА_6 в область скроні та зачепила обличчя ОСОБА_7 . Вдома батьки ОСОБА_8 помітили почервоніння в області скроні та 22 жовтня 2019 року залишили дитину дома та звернулись зі скаргою до адміністрації школи. В цей день з ОСОБА_1 адміністрацією школи була проведена бесіда стосовно педагогічної етики вчителя та неприпустимості подібного поводження з дітьми. Вчителю запропоновано надати пояснювальну. 23 жовтня 2019 року батьки з дитиною відвідали лікаря окуліста, який встановив діагноз: тупа травма, травматичний кон`юнктивіт правого ока. 
Згідно доповідної записки ОСОБА_25 від 21 жовтня 2019 року адресованій директору школи, 21 жовтня 2019 року учні 6-А класу, ОСОБА_7 були неслухняні та налаштовані негативно, розмовляли, заважаючи іншим почути завдання уроку та розпочати урок. Зазначала, що на її прохання припинити учениці не реагували, а продовжували голосно розмовляти і сміятися, складося враження, що дівчата, учні навмисно провокували безлад під час заняття з метою нічого не виконувати під час уроку. Пам`ятає, підійшла до учениць і попросила їх припинити розмови, надати можливість розпочати урок, щоб звернули увагу і рукою показала біля обличчя - повернутися до всіх, але те, що вона начеб-то доторкнулася до учениці - не пригадує. Пам`ятає те, що учні помірно довго були не слухняні і на прохання не реагували. Після учениці припинили заважати і урок продовжили. Враховуючи викладене просила сприяти їй, провести бесіду з учнями 6-А класу щодо припинення заважати ведення уроку і спроб не роботи нічого на уроці, ігноруючи завдання уроку.  
22 жовтня 2019 року батьки учениць 6-А класу ОСОБА_7 та       ОСОБА_8 звернулися до директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва зі скаргою з приводу вчинення вчителем фізичної культури           ОСОБА_1 дисциплінарного проступку 21 жовтня 2019 року щодо їх дочок, а саме вчитель фізкультури ОСОБА_1 вдарила по обличчю рукою на початку уроку ученицю 6-А класу ОСОБА_6 , а в кінці уроку ученицю 6-А класу ОСОБА_7 .
Згідно акту від 25 жовтня 2019 року, складеного директором школи І.Песковою, секретарем-друкаркою ОСОБА_12 , заступником директора з навчальної роботи ОСОБА_13 25 жовтня 2019 року під час ознайомлення з наказом №382 від 24 жовтня 2019 року «Про дисциплінарне стягнення вчителю фізичної культури ОСОБА_1 » вчитель ОСОБА_1 зробила запис «ознайомлена», а підпис ставити відмовилась.
25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала на ім`я директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва доповідну записку, в якій просила вжити відповідні дії чинного законодавства України до причетних щодо припинення негативної складеної навмисно інформації, яка псує її репутацію. Просила припинити невиконання учнями навчального процесу.
28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва з заявою вх. №48, в якій просила припинити застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді догани та нарахувати всі види заохочувальних виплат і премій, у зв`язку з її відмінною поведінкою та вигаданими зверненнями батьків.
28 жовтня 2019 року від батьків учнів 5-А класу на ім`я директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва надійшла колективна скарга на вчителя фізкультури ОСОБА_1 щодо порушення останньою педагогічної етики вчителем, а саме: вчитель жорстко, негуманно ставиться до дітей, постійно кричить на дітей, ображає, залякує, принижує гідність дітей. Дітей, які віднесені до підготовчої групи змушує займатися за основою програмою понад їх сили.
Наказом №384 від 28 жовтня 2019 року директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва застосовано до вчителя фізичної культури   ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
У наказі зазначено, що 25 жовтня 2019 року до адміністрації школи звернулись батьки 5-А класу зі скаргою на вчителя фізичної культури ОСОБА_1 . Батьки скаржаться на те, що ОСОБА_1 порушує педагогічну етику, ображає дітей. Адміністрацією школи було проведено службове розслідування стосовно даної ситуації та виявлено, що вчителем фізичної культури ОСОБА_1 порушено ст.297 ЦК України щодо недоторканності гідності та честі дитини, п.86 «Положення про загальноосвітній навчальний заклад», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року №778, наказу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту міста Києва від 25 січня 2016 року №43К «Про дотримання норм педагогічної етики працівниками навчальними закладами міста Києва».
У наказі №384 від 28 жовтня 2019 року «Про дисциплінарне стягнення вчителю фізичної культури ОСОБА_1 » позивач зазначила: «ознайомлена, не погоджено, вигадано, в зв`язку зі спробою отримати завищені оцінки з предмету, нічого не виконуючи 28 жовтня 2019 року».
Згідно акту від 28 жовтня 2019 року, складеного секретарем-друкаркою ОСОБА_12 та головним бухгалтером ОСОБА_14 , 28 жовтня 2019 року під час підпису наказу №384 від 28 жовтня 2019 року «Про дисциплінарне стягнення вчителю фізичної культури ОСОБА_1 » вчитель ОСОБА_1 замість підпису написала свій коментар до наказу, підпис ставити відмовилась.
Як зазначено в наказі №399 від 06 листопада 2019 року виконуючого обов`язки  директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва «Про контроль за уроками фізкультури вчителя ОСОБА_1 », у зв`язку з неодноразовими зверненнями батьків щодо викладання уроків фізкультури вчителем ОСОБА_1 , порушенням дисципліни на уроках, перевантаженням дітей, адміністрацією школи проводилися бесіди, роз`яснення, надавалася методична допомога вчителеві. Дані заходи не призвели до покращення проведення уроків, а тому вирішено створити комісію для вирішення питань, які були порушені батьками у складі: заступник директора з навчальної роботи ОСОБА_15 , голова ПЦМК ОСОБА_26., голова ПК ОСОБА_16 . Комісії провести розслідування відповідно звернень батьків та підготувати відповідну довідку. Заступнику директора з навчальної роботи ОСОБА_15 відвідати уроки ОСОБА_1 з метою надання методичної допомоги.
04 листопада 2019 року мати учениці 6-А класу ОСОБА_17 звернулася до директора школи з заявою, в якій повідомила, що її дочка ОСОБА_7 , учениця 6-А класу не буде відвідувати уроки фізичної культури у зв`язку з тим, що учитель ОСОБА_1 не коректно веде себе з дітьми: ображає словесно, принижує та застосовує фізичну силу. Зазначала, що 21 жовтня 2019 року на уроці фізичної культури виникла конфліктна ситуація, після чого у її дитини погіршився тан здоров'я: підвищився кров'яний тиск, що призвів до нападу астми.
08 листопада 2019 рокумати учениці 5-В класу ОСОБА_19 звернулася до директора школи з заявою, в якій просила розібратися у ситуації, яка склалас на уроці фізичної культури 05 листопада 2019 року відповідно до учнів 5-В класу, а саме ОСОБА_20 . Зазначала, що зі слів її доньки 05 листопада 2019 року вчитель фізичної культури ОСОБА_1 перед початком уроку зібрала в учнів 5-В класу мобільні телефони у пакет, після закінчення дочка отримала мобільний телефон у пошкодженому стані.
Також 08листопада 2019року голова батьківського комітету 5-В класу звернулася до директора школи зі зверненням, в якому просила посприяти у вирішенні проблеми, яка склалася між учнями 5-В класу та вчителем ОСОБА_1 , оскільки зі слів учнів 5-В класу вчитель неодноразово дозволяла собі нецензурну лайку під час уроку, як звернення до дітей також постійно кричить та ображає їх, що призводить до пригнічення та роздратування. Вказувала, що 05 листопада 2019 року склалася ситуація, де постраждали телефони учнів.
08 листопада 2019 року ОСОБА_1 на ім`я в.о. директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва надала пояснення, в яких зазначила, що в зв`язку з тим, що учні класів СШ №202 під час уроку фізичної культури звикли не виконувати навчальний процес, а гратися мобільними пристроями, битися, штовхатися, кричати, не слухатися, ображати одне одного нецензурними словами, вона звернулася до класного керівника СШ №202, яка їй відповіла, що мобільні телефони у учнів збираються в коробку або пакет, а після уроку повертаються учням, вони самі їх розбирають з пакету. Учні на прохання лишати мобільні пристрої в роздягальні не реагували, тому прислухавшись до працівників СШ №202 були мобільні телефони покладені до пакету, після уроку учні розібрали, скарг на зламаність чи пошкодження мобільних пристроїв не було. Просила сприяти їй припинити складати вигадані скарги та припинити створювати завади щодо виконання навчального процесу.
13 листопада 2019 року ОСОБА_1 подала на ім`я в.о. директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва доповідну записку, у зв`язку з тим, що учень 5-Б класу поводився з порушенням правил поведінки в спортивній залі, на зауваження не реагував, а тому просила вжити заходів щодо припинення складених ситуацій, провести бесіду з батьками, учнями щодо більш уважного ставлення до предмету та поведінки, а батьків до їх дітей.
Як вбачається з службової записки заступника директора з виховної роботи ОСОБА_21 від 14 листопада 2019 року, останною проведено розслідування за доповідними записками вчителя фізичної культури ОСОБА_2 від 25 жовтня 2019 року та 13 листопада 2019 року.
У ході розслідування були опитані сестра медична ОСОБА_22 , учнів 6-Б класу, учні 5-Б класу .
Результати розслідування наступні: учитель фізичної культури ОСОБА_2 , проводячи урок у 6-Б класі, який в цей час знаходився на карантині, порушила техніку безпеки і, замість того, щоб вивести дітей на вулицю (погода була сприятлива) або проводити теоретичне заняття, залишила дітей в кабінеті №42, розпорядилась зсунути парти, та влаштувала гру у теніс (дітям не можна підіймати пил у кабінеті, приміщення мале). В результаті ОСОБА_23 отримав удар по голові тенісною ракеткою, та, як слідує з доповідної сестри медичної ОСОБА_22 , жалівся на головний біль, в області тім`яної кістки мав гулю. Учню була надана перша медична допомога.
У 5-Б класі вчитель не справляється з учнями, так як не завантажує учнів роботою на уроці, їм нудно, ОСОБА_24 грубо з ними розмовляє, грубить батькам учнів, у результаті - відсутність поваги з боку дітей, а тому і неслухняність.
Зазначила, що вона надала ОСОБА_2 поради щодо роботи з дітьми на уроці, дотримання техніки безпеки, коректної поведінки з учнями та батьками.
Як зазначено в наказі №411 від 14 листопада 2019 року директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва «Про контроль за станом викладання та організацією уроків фізичної культури вчителем ОСОБА_2 » згідно з річним планом навчально-виховної роботи школи, планом внутрішньошкільного контролю в вересні-жовтні 2019-2020 навчального року адміністрацією було проведено контроль за станом викладання та організацією уроків фізичної культури вчителем ОСОБА_2 , який виявив ефективність стану викладання фізичною культури, дотримання норм безпеки під час занять фізкультурно-оздоровчого спрямування, ведення шкільної документації учителем фізкультури, здійснення прийому контрольних нормативів, які визначають рівень фізичної підготовки школярів 5-9 класів.
У ході перевірки були відвідані уроки в 5-В, 6-А, 8-А, 9-Б класах за навчальними модулями «Футбол» та «Баскетбол», в яких фізичну культуру викладає вчитель ОСОБА_25 .
Перевірка стану викладання та організації уроків показала необхідність постійного методичного супроводу роботи вчителя фізичної культури ОСОБА_2 з боку адміністрації школи та голови ПЦМК фізичного виховання - ОСОБА_26 
15 листопада 2019 року батьки 6-Б класу звернулись до директора школи та районного Управління освіти з заявою вх. №51 щодо заміни вчителя фізкультури ОСОБА_1 .
18 листопада 2019 року з заявою до директора школи звернулася мати учениці 6-Б класу ОСОБА_27 , яка була Головою батьківської громади класу, щодо заміни вчителя фізкультури ОСОБА_1 та неприпустимої поведінки вчителя під час уроків, змушення її дитини до виконання вправ, які протипоказані їй за станом здоров'я.
21 листопада 2019 рокупроведено засідання трудового колективу Спеціалізованої школи №202, яке було оформлено протоколом. 
На вказаному засіданні розглядалась заява ОСОБА_1 , скарги та заяви батьків щодо ведення уроків фізкультури вчителемОСОБА_1 та було вирішено:
заступнику директора з НР Свириденку Т.О. та заступнику директора з НМР ОСОБА_15 надати посилений методичний супровід учителю фізичної культури ОСОБА_1 ;
заступнику директора з ВР ОСОБА_21 проводити контроль щодо дотримання правил з техніки безпеки на уроках фізичної культури вчителем   ОСОБА_1 ;
вчителю фізичної культури ОСОБА_1 дотримуватися методичних рекомендацій Міністерства освіти та науки України щодо викладання фізичної культури;
вчителю фізичної культури ОСОБА_1 готувати поурочні плани враховуючи вікові особливості учнів та використовуючи індивідуальний підхід до кожного класу, в якому працює;
вчителю фізичної культури ОСОБА_1 підготовлені поурочні плани надавати заступнику директора з навчальної та навчально-методичної роботи з метою методичної корекції;
вчителю фізичної культури ОСОБА_1 під час проведення уроків дотримуватись правил з техніки безпеки з метою запобігання дитячого травматизму;
вчителю фізичної культури ОСОБА_1 під час проведення уроків дотримуватись правил професійної етики вчителя при спілуванні з учнями та колегами.
Листом від 27 листопада 2019 року №369 директор школи №202 надала відповідь на заяву ОСОБА_1 від 28 жовтня 2019 року №48, в якій зазначила, що так як ОСОБА_1 були здійснені порушення педагогічної етики, функціональні обов`язки вчителя фізкультури, до неї були застосовані такі види стягнень, як дагана. Також роз`яснено про необхідність чіткого дотримання професійної педагогічної етики та можливістю, відповідно до законодавства зняття дисциплінарного стягнення.
27 листопада 2019 року ОСОБА_28 звернулася до директора школи №202 з доповідною, з приводу того, що мати учениці 6-Б класу ОСОБА_29 вимагала поставити її дитині 12 балів, тому ОСОБА_1 просила вжити відповідних заходів до матері учениці 6-Б класу ОСОБА_29 щодо припинення вимагання 12 балів.
27 листопада 2019 року директору школи №202 від вчителя фізичної культури  ОСОБА_30 надійшла заява, в якій остання просила втрутитися адміністрацію, оскільки вчитель фізичної культури ОСОБА_1 неадекватно та безграмотно проводить уроки фізкультури, чим наражає дітей на небезпеку. Крім того діти залякані вчителем, котра використовує свою посаду, як важіль тиску на дітей.
27 листопада 2019 року ОСОБА_28 звернулася до директора школи №202 з заявою про те, що 27 листопада 2019 року вчитель фізичної культури  ОСОБА_26 втручалась в навчальний процес.
27 листопада 2019 року директор школи №202видала наказ «Про призначення комісії з розслідування нещасного випадку з ученицею 6-Б классу ОСОБА_31 », у зв`язку з тим, що 27 листопада 2019 року під час уроку фізичної культури стався нещасний випадок з ученицею 6-Б классу ОСОБА_31 
28 листопада 2019 року ОСОБА_28 звернулася до директора школи №202 з заявою про те, що 28 листопада 2019 року під уроку 8-А класу учню ОСОБА_32 впав м`яч на голову - випадково. Учню було сказано звернутися до медичної сестри. Медична сестра відповіда, що все в нормі. Після уроку поганої поведінки учнів вона звернулася до класного керівника 8-А класу ОСОБА_33 , яка почала її ображати.
28 листопада 2019 року мати учениці 6-Б классу ОСОБА_34 звернулася до директора школи з заявою, в якій повідомила, що 27 листопада 2019 року під час уроку фізкультури її дитина ОСОБА_35 отримала удар м`ячем в лівий бік тулуба. Вчитель ОСОБА_1 не побачила цього через те, що щось писала у своєму зошиті. Дитина не підійшла до вчителя зі скаргою через те, що боїться вчителя ОСОБА_1 через постійні крики та образи.
29 листопада 2019 року класний керівник 8-А класу ОСОБА_33 надала директору школи №202службову записку про те, що 28 листопада 2019 року після уроку фізкультури до неї звернулися учні 8-А класу, які повідомили, що вчитель фізичної культури ОСОБА_1 схватила за чуба ОСОБА_36 , який начеб-то без її дозволу сів на лавку, так як йому попав м`яч у голову.
29 листопада 2019 року ОСОБА_1 на ім`я директора школи №202 надала пояснення щодо удару м`ячем учениці 6-Б классу ОСОБА_34 27 листопада 2019 року.
На виконання наказу «Про контроль за станом викладання та організацією уроків фізичної культури вчителем ОСОБА_2 » №411 від 14 листопада 2019 року було проведено повторний контроль за станом викладання та організацією уроків фізичної культури вчителем ОСОБА_2 , в результаті якого видано наказ №447 від 02 грудня 2019 року директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києв, згідно якого стан навчання фізичної культури вчителем ОСОБА_1 вважати таким, що не відповідає сучасним вимогам. Визнати неналежним виконання своїх посадових обов`язків, через недостатню кваліфікацію вчителем фізичної культури ОСОБА_1 .Посилити контроль за проведенням уроків фізичної культури.
04 грудня 2019 року ОСОБА_28 звернулася до директора школи №202 з пояснювальною, в якій зазначала, що 04 грудня 2019 року під час уроку 6-Б класу до неї звернулася мати ОСОБА_34 , яка принесла довідку про звільнення від фізичної культури на сім днів. Мати учениці 6-Б класу відразу почала спроби провокації конфлікту розмовляючи з криками і спробами тиску, грубо поводилась з переслідуванням та спробою перешкодити уроку. Матері учениці 6-Б класу було зроблено зауваження припинити створення конфлікту і звернутися після уроку, якщо у неї були запитання, але остання спробувала з більшим тиском кричати і після зникла. Просила сприяти їй припиненню негативного тиску зі спробами розпалювання конфлікту та припинити заважади виконанню навчального процесу.
04 грудня 2019 року вчителями ОСОБА_37 та ОСОБА_26 було складено акт про те, що на перерві між першим та другим уроками до вчителя фізичної культури ОСОБА_1 підійшла мати учениці 6-Б класу ОСОБА_34 з довідкою про звільнення учениці від занять. Вчитель ОСОБА_1 почала дуже сильно кричати, щоб жінка пішла звідси, агресивно себе поводити, вигнала маму учениці з приміщення біля роздягальні. Діти були свідками грубого неетичного поводження вчителя відносно мами їх однокласниці.
04 грудня 2019 року було складено акт, який підписано секретарем-друкаркою ОСОБА_12 , заступником директора з навчальної роботи ОСОБА_13 , головним бухгалтером ОСОБА_38 про те, що 04 грудня 2019 року вчитель фізкультури ОСОБА_1 була запрошена в приймальню для ознайомлення з актом від 04 грудня 2019 року про неповажне ставлення її до матері учениці, складеним вчителями - свідками неетичного поводження ОСОБА_37 та ОСОБА_26 . ОСОБА_1 повідомила про те, що вона підійде коли  буде час. До кінця дня ОСОБА_1 не прийшла для ознайомлення з актом.
05 грудня 2019 рокумати учениці6-Б класу  ОСОБА_34  звернулася до директора шкоди зі скаргою на дії вчителя  ОСОБА_1 
05 грудня 2019 року батьки учениці 6-Б класу ОСОБА_39 звернулися до директора школи №202 з заявою вх. №56 про недопустиму поведінку вчителя фізкультури ОСОБА_1 , оскільки 05 грудня 2019 року їх дочка проходячи по вузькому коридору ненавмисно зачепила ОСОБА_1 , не встигла вона вибачитись, як вчитель схопила її за светр біля шиї, відтягнула за руку і при цьому сильно кричала.
09 грудня 2019 року під час планової перевірки роботи гуртків школи у складі директора школи ОСОБА_40 , заступника ОСОБА_15 , заступника ОСОБА_41 , голови ПК ОСОБА_16 було складено акт про те, що під час відвідування заняття гуртка, що проводила ОСОБА_1 , кількість дітей складала 9 чоловік, а на наступне заняття прийшов 1 учень, а також було зафіксовано, що заняття для учнів перших та других класів проводилось 60 хвилин, що є порушенням санітарно-гігієнічних норм. 
09 грудня 2019 року було складено акт, який підписано директором школи ОСОБА_40 , заступником ОСОБА_15 , заступником ОСОБА_41 , головою ПК ОСОБА_16 про те, що вчитель фізкультури ОСОБА_1 не надала пояснювальну щодо випадку, який стався 04 грудня 2019 року після першого уроку з мамою учениці 6-Б класу ОСОБА_42 . Вчитель не розуміє різниці між заяво, пояснювальною запискою та доповідною. Тому пояснень ніяких не надає, а вимагає надати їй пояснення в письмовій формі.
10 грудня 2019 року до директора СШ №202  ОСОБА_40  звернулись заступники директора  ОСОБА_43 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21  та 71 людина (батьки учнів та вчителі школи) з службовою запискою «Про дострокове розірвання трудового договору з вчителям фізичної культури  ОСОБА_1 »
У службовій записці було зазначено, що ОСОБА_2 систематично не виконує без поважних причин обов`язків, покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку, що призводить до негативних наслідків у колективі: постійні скарги батьків, позови у міліцію, неетична поведінка стосовно колег, батьків, учнів, скандали з вчителями та технічним персоналом.
У зв`язку з постійним невиконанням трудового розпорядку, що призводить до негативних наслідків у колективі, ОСОБА_2 має два дисциплінарних стягнення за травмування учениці під час уроку та неетичну поведінку з учнями.
Батьки і учні неодноразово зверталися до адміністрації школи про заміну учителя фізичної культури у зв`язку з тим, що учні відмовляються ходити на уроки фізкультури, аргументуючи тим, що учитель ображає дітей, принижує, залякує, штовхає, смикає, забирає на уроці їх власні речи, що категорично заборонено та суперечить чинному законодавству та всім нормативним документам, що стосуються роботи з дітьми. Батьки стурбовані безпекою дітей під час уроків даного учителя.
Також у службовій записці вказано, що ОСОБА_2 не ставить підписи під шкільними розпорядчими документами, таким чином знімаючи з себе відповідальність за порушення норм чинного законодавства.
Вчитель ОСОБА_2 , постійними скаргами (з вересня по грудень їх було 17), які не підтверджуються, неетичною поведінкою стосовно колег, порушує звичний режим роботи школи, відволікає адміністрацію школи та педколектив від виконання основних обов`язків навчання і виховання учнів, підриває імідж школи.
Наказом №113-К від 10 грудня 2019 року директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва, звільнено ОСОБА_1 з посади вчителя фізичної культури Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї Правилами внутрішнього трудового розпорядку, пункт 3 стаття 40 КЗпП України.
Підставою зазначено: службова записка заступника директора Фіщенко Є.М. від 10 грудня 2019 року; накази спеціалізованої шкоди №202 «Про дисциплінарне стягнення вчителю фізичної культури ОСОБА_1 » №382 від 24 жовтня 2019 року, №384 від 28 жовтня 2019 року.
Стаття 43 Конституції України регламентує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до частин першої та третьої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Згідно зі статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладено на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.
Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Підставами припинення трудового договору, зокрема, є: розірвання трудового договору є ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом (стаття 45), згідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України.
Згідно  з ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.
Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).
У пункті 22 вищевказаної постанови роз'яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 25червня 2018 року по справі №714/395/17, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, що він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний поступок. Систематичне порушення трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів
Звільнення за п.3 ст.40 КЗпП допускається тільки за наявності вини працівника. 
У п.3 ст.40 КЗпП принцип вини закріплений непрямо, але він є вирішальним  для прийняття  рішення  про звільнення  працівника за систематичне  невиконанням без поважних причин посадових обовязків, передбачених посадовою інструкцією.
Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є, зокрема, формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками (стаття 6 Закону України «Про освіту»).
Морально-духовне становлення дітей, учнівської молоді, їх підготовка до активної, творчої, соціально значущої, сповненої особистісного сенсу життєдіяльності є найважливішими складовими розвитку суспільства та держави.
Особи, трудовим обов'язком яких є виховання, повинні бути не тільки висококваліфікованими спеціалістами, а й людьми високої духовності та моральних переконань. Особистий приклад викладача, його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні впливу на молодь, становлять ту виховну силу, яку не можна замінити підручниками. Працівник, який виконує виховні функції, повинен постійно слідкувати за собою, відчувати, що його поведінка перебуває під контролем тих, кого він виховує, а також суспільства в цілому.
Відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов`язки.
За змістом статті 56 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов`язані постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі (правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей); виховувати в дітей і молоді повагу до батьків, жінки, старших за віком.
Аналіз вищезазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що працівники, які виконують виховну функцію, - вчитель, педагог, вихователь - зобов'язані бути людиною високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Особистий приклад викладача та його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні свідомості молоді. Унаслідок цього, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими особами, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.
Відповідно до статті 4 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 від 22 червня 1982 року «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця» трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.
Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва, затвердженими загальними зборами трудового колективу 12 жовтня 2018 року педагогічні працівники зобов`язані, зокрема:
працювати сумлінно, вести на високому рівні навчальну і методичну роботу за своїм фахом, дотримуватись режиму роботи навчального закладу, виконувати вимоги Статуту закладу і положення Колективного договору, забезпечувати дисципліну праці;
виконувати вимоги з охорони праці та безпеки життєдіяльності, дотримуватись правил техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачених відповідними діючими інструктивно-нормативними та інструктивно-методичними документами.
Педагогічні працівники Школи повинні:
забезпечувати умови для засвоєння учнями, навчальних програм на рівні обов`язків державних вимог, сприяти розвиткові здібностей учнів;
настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципі загальнолюдської моралі: правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброта стриманості, працелюбства, інших доброчинностей;
виховувати повагу до батьків, жінки, культурно-національних, духовних, історична цінностей України, державного і соціального устрою, дбайливе ставлення до навколишньої середовища;
готувати до свідомого життя у дусі взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народам етнічними, національними, релігійними групами
додержувати педагогічної етики, моралі, поважати гідність учня;
захищати дітей, молодь від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, іншим шкідливим звичкам;
постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність і загальну культуру.
У судовому засіданні апеляційного суду позивач підтвердила, що директор школи ознайомлювала її з Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202.
З матеріалів справи вбачається, що виданню наказу про звільнення позивача передували:
неодноразові скарги та заяви батьків учнів, які навчаються в спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва щодо того, що вчитель фізичної культури ОСОБА_1 ображає дітей, принижує, залякує. Батьки зверталися до адміністрації шкоди з приводу заміни вчителя ОСОБА_1 ;
винесення ОСОБА_1 попередження про недопущення порушення своїх посадових обов`язків (наказ №226 від 20 вересня 2019 року;
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді догани 24 жовтня 2019 року за порушення Правил внутрішнього розпорядку школи, а саме за те, що нанесла дитині травму ока;
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді догани 28 жовтня 2019 року за порушення ст.297 ЦК України щодо недоторканності, гідності та честі дитини, наказу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту м.Києва від 25 січня 2016 року №43К «Про дотримання норм педагогічної етики працівниками навчальних закладів міста Києва»;
проведення адміністрацією школи №202 з ОСОБА_1  педагогічно-виховних бесід, роз`яснень, надання методичної допомоги;
здійснювалася перевірка стану викладання та організації уроків вчителем ОСОБА_1 (накази №411 від 14 листопада 2019 року, №447 від 02 грудня 2019 року). Службова записка від 10 грудня 2019 року з приводу систематичного порушення ОСОБА_1 своїх обов`язків, покладених на неї Правили внутрішнього розпорядку школи.
Судом першої інстанції вірно було встановлено, що вчитель фізичної культури ОСОБА_1 систематично не виконувала без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, жорстоко поводилась з учнями СШ №202, що не допустимо в поведінці вчителя та порушує моральні принципи професії вчителя.
Вищезазначена поведінка позивача, як вчителя не узгоджується з педагогічною етикою, мораллю, з повагою гідності дитини, учня.
За наведених обставин, з огляду на те, що до винесення наказу про звільнення позивача до неї було застосовано два дисциплінарні стягнення у вигляді догани за систематичне не виконання без поважних причин обов`язків, покладених на ОСОБА_1  трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та подальше порушення позивачем (після накладення дисциплінарного стягнення) своїх посадових обов`язків, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав у відповідача для звільнення позивача за п.3 ст.40 КЗпП України.
За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що звільнення ОСОБА_1 було здійснено з дотриманням вимог трудового законодавства, отже вимоги про поновлення на роботі задоволенню не підлягають.
А відтак доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано, що звільнення позивача з роботи є незаконним та таким, що відбулось на підставі вигаданих обставин спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи.
Посилання позивача на те, що підставами для її звільнення стало негативне відношення директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №202 з поглибленим вивченням природничо-математичних наук Деснянського району міста Києва до неї, оскільки вона відмовлялась завищувати оцінки учням школи, колегія суддів відхиляє, оскільки доказів на підтвердження зазначеного та того, що директора СШ №202 було притягнуто до відповідальності за перевищення її повноважень, як директора школи позивачем надано не було. 
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було видано два незаконні накази «Про дисциплінарне стягнення вчителю фізичної культури   ОСОБА_2 » №382 від 24 жовтня 2019 року та №384 від 28 жовтня 2019 року, з якими позивача ознайомлено не було та їй не було надано можливості їх оскарження колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з наказів №382 від 24 жовтня 2019 року та №384 від 28 жовтня 2019 року           ОСОБА_1 в них зазначила, що вона ознайомлена та поставила дати.
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду позивач пояснила, що вона будучи незгодною з даними наказами зверталася до Кабінету Міністрів України.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що свідчення відповідача та свідків, які давали свідчення під присягою є не правдиві та такими, що ввели суд в оману, колегія суддів відхиляє, так як доказів на підтвердження зазначеного позивач не надала.
Оскільки вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від поновлення на роботі, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вони також задоволенню не підлягають.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є законними  і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно  дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідають вимогам закону, тому підстав для їх скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,
 
                                                  П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 14 травня 2021 року.
 
Головуючий:
 
Судді: