ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 951/1125/19	Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б. 	
Провадження № 22-ц/817/623/21 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Міщій О. Я., Шевчук Г. М., 
з участю секретаря - Іванюта О.М. 
сторін:
позивача — ОСОБА_1 ,
представника позивача — Кметика В.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 951/1125/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2021 року, ухвалене суддею Гриновець О.Б., повний текст якого складено 09 квітня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення суми страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (надалі - ПрАТ «Страхова компанія «Уніка») про стягнення суми страхового відшкодування.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить транспортний засіб марки “Chevrolet”, модель “Aveo”, 2012 року випуску, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», згідно з умовами Договору страхування №1-АК. На підтвердження факту страхування транспортного засобу відповідачем видано страховий сертифікат №284020/4097/0000152 від 01 квітня 2018 року. 29 липня 2018 року ОСОБА_3 (брат позивача) здійснив дорожньо-транспортну пригоду за участю даного транспортного засобу. В той же день ним було повідомлено відповідача в телефонному режимі про факт та обставини ДТП. Зазначає, що 17 жовтня 2018 року звернувся до страховика із заявою №00267300 про подію, що має ознаки страхового випадку, однак, останній відмовив у виплаті страхового відшкодування.
У зв`язку з наведеним просив суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 87290.00 грн.
Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 87290.00 грн. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь держави судовий збір у розмірі 872.90 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» — Бортник Л.В. подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд вийшов за межі страхової суми 81055.00 грн. та стягнув страхове відшкодування у більшому розмірі — 87290.00 грн., що не узгоджується з чинним законодавством про страхування. Зазначає, що вартість відновлювального ремонту складає 173567.51 грн. та перевищує 75 % дійсної вартості транспортного засобу, що дорівнює 190300.00 грн. (91.20%), а тому, у відповідності до договору, заявлений випадок кваліфікується як повне конструктивне знищення транспортного засобу. Звертає увагу на те, що в даному випадку розмір страхового відшкодування розраховується з урахуванням франшизи та складає 0.00 грн. (81055.00 грн. страхова сума за договором страхування станом на дату ДТП — 810.55 грн. франшиза — 98980.00 грн. залишкова вартість). Крім того, оскільки страхова сума (81055.00 грн.) є меншою, ніж дійсна вартість ТЗ, визначена експертним шляхом після настання випадку (190300.00 грн.), а тому відшкодування має бути пропорційно зменшеним та становити 42 % від вартості матеріального збитку відповідно.
У зв`язку з викладеним просить рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову.
25 травня 2021 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника позивача — адвоката Кметик В.Я. надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивований тим, що згідно із умовами п.4.3. Договору страхування - Страхова сума встановлюється в розмірі 87290.00 грн. (на 5-й рік Періоду експлуатації Автомобіля - 70% ціни ТЗ, який на момент його придбання складала 124700.00 грн.) Зазначає, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами розмір страхового відшкодування. Вартість заподіяних збитків та матеріальної шкоди встановлено і підтверджується висновком №206/20 експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням розміру матеріального збитку, який не спростовано відповідачем.
У зв`язку з викладеним просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник — адвокат Кметик В.Я. проти апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду залишити без змін.
Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.
Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Chevrolet» модель «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.13).
29 липня 2018 року близько 01:50 год. водій ОСОБА_3 , рухаючись по автодорозі Городище – Бучач – Зарваниця в с.Яструбове Козівського району, не вибрав безпечну відстань, зіткнувся із дорожніми відбійниками та пошкодив транспортний засіб та відбійник. Дорожньо-транспортна пригода сталася за участю транспортного засобу “Chevrolet Aveo”, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована згідно договору страхування 1-АК від 01 липня 2009 року у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (а.с.24-33, 39).
Згідно з п.8 Договору, у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник повинен протягом 2 (двох) робочих днів сповістити страховика про страховий випадок за телефоном, зазначеним в страховому сертифікаті.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач своєчасно виконав вказані вище умови Договору та 29 липня 2018 року про ДТП по телефону повідомив Страховика.
17 жовтня 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, яку страхова компанія отримала 17 жовтня 2018 року, що підтверджується копією такої (а.с.41).
06 травня 2019 року за вих. №2669 Страховиком відмовлено у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на пункт 11.6. Договору про те, що «при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні ТЗ, Страховик має право прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування, а саме – Страховиком прийняте рішення про виплату страхового відшкодування згідно пункту 11.1.6.2. Договору «при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні транспортного засобу Страховик здійснює виплату страхової суми за відрахуванням франшизи, зносу, який визначається відповідно пункту 11.1.2.1. цього Договору, та вартості залишків транспортного засобу. Майнові права на транспортний засіб у цьому випадку залишаються у Страхувальника». Страховиком визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу на підставі ремонтної калькуляції №00267300 від 15 квітня 2019 року, яка становить 140383.59 грн. Таким чином, транспортний засіб визнано конструктивно (тотально) знищеним. Відповідно до пунктів 7.17 та 7.19 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість залишків ТЗ було визначено на підставі аукціону на платформі AUTOonline компанії Audatex, згідно якого залишкова вартості автомобіля «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_2 , становить 98980.00 грн. На підставі вищенаведеного, розмір страхового відшкодування було розраховано наступним чином: страхова сума згідно Договору 81055.00 грн., франшизи 810.55 грн., залишкова вартість ТЗ 98980.00 грн., страхове відшкодування 0.00 грн. На підставі вищезазначеного, Страховик, нажаль, не має правових підстав для виплати страхового відшкодування за поданою Вами заявою». (а.с.42-43)
З висновку №206/20 експертного автотоварознавчого дослідження згідно заяви-звернення від ОСОБА_1 , складеного 23 квітня 2020 року, вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Chevrolet Aveo 1.6 LT (KL1T/T300) 5MT» р.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП, станом на час ДТП, яке мало місце 29 липня 2018 року, приймається рівним: «У» = 99057.01грн. (а.с.93-98).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
За правилами ст.1 Закону України «Про страхування» страхування — це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст.979 ЦК за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування — це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу, тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно із ч.2 ст.8 закону «Про страхування» страховий випадок — це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ст.991 Цивільного кодексу України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.
З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Chevrolet Aveo 1.6 LT (KL1T/T300) 5MT» р.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП, станом на час ДТП, яке мало місце 29 липня 2018 року, становить 99057.01 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 173567.51 грн., ринкова вартість аналогічного автомобіля (дійсна вартість) -190300.00 грн.
Таким чином, відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» незаконно відмовив позивачу ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.
Встановлено, що згідно із умовами п.4.3. Договору страхування - Страхова сума встановлюється в розмірі на 5-й рік Періоду експлуатації Автомобіля - 70% Ціни ТЗ, тобто 87290.00 грн. (а.с.25), оскільки вартість ТЗ на момент його придбання складала 124700.00 грн. (а.с.34).
Крім цього, згідно страхового сертифіката від 01 квітня 2018 року №284020/4097/0000152 про страхування транспортного засобу, розмір страхової суми становить 81055.00 грн. (а.с.39).
Апеляційний суд звертає увагу, що у вищевказаних договорах двозначно встановлено положення (умови) щодо розміру страхової суми відшкодування.
Відповідно до ст.1-1 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Враховуючи п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», слід дійти висновку, що до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування.
Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» не спростовано належними та допустимими доказами розмір страхового відшкодування.
Крім того, вартість заподіяних збитків та матеріальної шкоди встановлено і підтверджується висновком від 23 квітня 2020 року №206/20 експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням розміру матеріального збитку, який не спростовано відповідачем.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» не виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 87290.00 грн. відповідно до умов договору та вимог Закону, а тому страхове відкодування підлягає стягненню з відповідача в користь позивача у судовому порядку.
Доводи представника апелянта про те, що суд вийшов за межі страхової суми 81055.00 грн. та стягнув страхове відшкодування у більшому розмірі 87290.00 грн. колегія суддів відхиляє, оскільки умовами п. 4.3. Договору страхування - Страхова сума встановлюється в розмірі на 5-й рік Періоду експлуатації Автомобіля - 70% Ціни ТЗ, тобто 87290.00 грн.
Твердження представника апелянта про те, що вартість відновлювального ремонту перевищує 75 % дійсної вартості транспортного засобу, а тому у відповідності до Договору страхування заявлений випадок кваліфікується, як повне конструктивне знищення транспортного засобу, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки згідно розділу 12 Договору страхування, така підстава не може слугувати відмовою у виплаті страхового відшкодування.
Посилання представника апелянта про те, що ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» не відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки така обставина спростовується листом ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» від 06 травня 2019 року № 2669 про відмову у виплаті.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Задовольняючи позов, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» – залишити без задоволення.
Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2021 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складення повного тексту постанови — 07 червня 2021 року.

Головуючий 
Судді