ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11928/19                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 травня 2021 року                                                                              м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Транспортно-операторська компанія» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
                                                           В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська Транспортно-операторська компанія» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 07.06.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська транспортно-операторська компанія» подано до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві заяву вих. №06/16-01 про повернення надмірно сплаченої суми з податку на прибуток в сумі 6  026  000,00 грн.
Листом від 10.06.2016 року ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві повідомлено, що в результаті проведення камеральної перевірки ТОВ «Українська транспортно-операторська компанія» обліковується переплата з податку на прибуток в розмірі 6  026  677, 54 грн., яка виникла з 10.03.2016 року в результаті подання декларації з податку на прибуток за 2015 рік №9275971774 від 24.02.2016 року, згідно якої задекларовано зменшення платежу на 6  625  851, 00 грн., а тому дана переплата не відповідає вимогам статті 43 Податкового кодексу України.
08.11.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська транспортно-операторська компанія» подано до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві заяву вих. №11/18-01 про повернення надмірно сплачені суми з податку на прибуток в сумі 5  943  659,54 грн.
В матеріалах справи відсутні докази щодо розгляду контролюючим органом наведеного вище листа.
В подальшому, 28.02.2019 року позивачем подано до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві заяву вих. №02/19-03 про повернення надмірно сплаченої суми з податку на прибуток в сумі 5  943  659,54 грн.
Листом від 15.03.2019 року №48440/10/26-15-12-03-11 Головне управління ДФС у м. Києві повідомило ТОВ «Українська транспортно-операторська компанія» про наступні обставини: «За даними інформаційної системи ДФС України в інтегрованій картці платника податків ТОВ «УКР-ТОК» за кодом бюджетної класифікації 11021000 (податок на прибуток приватних підприємств) (далі - ІКП) станом на 14.03.2019 року обліковується переплата в сумі 5  943  659,54 гривень. Зазначена сума переплати виникла за наслідками подання: податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік (від 24.02.2016 року № 9275971774), в якій задекларовано зменшення податкового зобов`язання в сумі 6  625  851,00 грн. (в додатку ЗП задекларовано зменшення зобов`язання на суму нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до п. 38 підрозд. 4 розд. XX Кодексу в сумі 15  739  154,00 грн.); податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І півріччя 2016 року (від 05.08.2016 року №9137106065), в якій задекларовано зменшення нарахованого податку на прибуток за попередній звітний період в сумі 364  277,00 грн.; уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2016 рік (від 09.03.2017 року №9270677404), в якій за рахунок виправлення помилок задекларовано зменшення податкового зобов`язання з податку на прибуток за зазначений період на 104  407,00 грн. (самостійне виправлення помилок за минулі періоди рядок 27 декларації - 104  107,00 грн.); уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2016 рік (від 10.04.2017 року №9270845639), в якій за рахунок виправлення помилок задекларовано зменшення податкового зобов`язання з податку на прибуток за зазначений період на 65  204,00 грн. (самостійне виправлення помилок за минулі періоди рядок 27 декларації - 65  204,00 грн.)
Переплата, що виникла в результаті зменшення по декларації, потребує підтвердження визначення «надміру сплачені грошові зобов`язання» (з урахуванням норм пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Кодексу), що можливо здійснити під час проведення контрольно-перевірочних заходів.
Отже, питання щодо повернення сплачених сум з податку на прибуток підприємств за напрямом перерахування коштів, що виникли внаслідок зменшення задекларованих зобов`язань з податку на прибуток, може бути розглянуто після проведення контрольно-перевірочних заходів та з врахуванням пункту 102.5 статті 102 Кодексу».
Позивач, не погоджуючись з такими діями податкового органу, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі -  ПК України).
Згідно із підпунктом 17.10 пункту  17.1  статті  17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до підпункту  14.1.39  пункту  14.1  статті  14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Приписами пункту  43.1  статті  43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Згідно із пунктом  43.3  статті  43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (п.  43.4  статті  43 ПК України).
В той же час, пунктом  43.5  статті  43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Між тим, взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статтi 45 та частини другої статтi 78 Бюджетного кодексу України регламентовані Порядком взаємодії територiальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 року №1146 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 року за № № 1679/28124 (далі - Порядок №1146).
Згідно із пунктами 4, 5 Порядку №1146 повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.
Якщо платіж, що повертається, був сплачений до загального (спеціального) фонду державного або відповідного місцевого бюджету, але згідно із законодавством не передбачений серед джерел формування відповідного бюджету, повернення здійснюється за рахунок податків та зборів, не віднесених до інших категорій (код  класифікації доходів бюджету 19090000) або інших надходжень (код класифікації доходів бюджету 24060300) відповідного бюджету.
У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 с статті 200-1 Податкового кодексу України, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1146 після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових забовязань та пені (крім грошових забовязань та пені з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.
Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових забовязань та пені з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.
У розрізі положень пункту 8 Поряду №1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку; три примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку.
Контроль за прийняттям/передаванням висновкiв органи ДФС, мiсцеві фiнансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242  (із змінами).
Аналіз вищевикладеного в сукупності дає суду підстави дійти висновку,    що повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання платнику податків здійснюється виключно на підставі подачі ним відповідної заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
При цьому, повернення помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання платнику податків здійснюються шляхом подання контролюючим органом висновку про повернення відповідних сум коштів до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви шляхом підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалось сторонами, у тому числі відповідачем, що в інтегрованій картці платника податків ТОВ Українська транспортно-операторська компанія» обліковується переплата в розмірі 5  943  659,54 грн., однак, як зазначив ГУ ДПС у м. Києві, така переплата не підтверджена контрольно-перевірочними заходами.
Окрім цього, у листі від 15.03.2019 року №48440/10/26-15-12-03-11 відповідач також вказує, що станом на 14.03.2019 року обліковується переплата в сумі 5  943  659,54 грн., яка виникла в результаті зменшення по декларації та потребує підтвердження визначення «надміру сплачені грошові зобов`язання» (з урахуванням норм пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Кодексу), що можливо здійснити під час проведення контрольно-перевірочних заходів, з врахуванням пункту  102.5  статті  102 Податкового кодексу України.
Згідно із підпунктом  14.1.155  пункту  14.1  статті  14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Крім того, відповідачем зазначалось, що працівниками ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська транспортно-операторська компанія», за наслідками якої складено акт від 21.01.2020 року №27/26-15-05-02-04/32515792.
Як вбачається з даного акту, контролюючим органом не досліджувались обставини щодо підтвердження визначення «надміру сплачені грошові зобов`язання», з урахуванням норм підпункту  14.1.115  пункту  14.1  статті  14 ПК України.
Так, відсутність вчинення контролюючим органом дій з метою повернення платнику податку помилково сплачених коштів не може позбавляти останнього такого права. Варто відмітити, що своє право на повернення помилково сплачених коштів з податку на прибуток ТОВ «Українська транспортно-операторська компанія» реалізувало шляхом подання відповідних заяв, однак відповідачем реалізацію такого права не забезпечено. Крім того, положення Порядку №1164 та  ПК України не містять в собі такої умови для повернення помилково сплачених коштів платнику податків, як підтвердження визначення надміру сплачені грошові зобов`язання, з урахуванням норм підпункту 14.1.115 пункту  14.1  статті  14 ПК України. Таким чином, Головним управлінням ДФС у м. Києві допущено протиправну бездіяльність щодо неподання відповідному органові Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська транспортно-операторська компанія» від 28.02.2019 року №02/19-03.
Надаючи оцінку доводам ГУ ДПС у м. Києві щодо пропуску строку на подачу заяви про повернення помилково сплачених коштів з податку на прибуток, суд першої інстанції вірно зазначив наступне.
Положеннями пункту 102.5 статті 102 ПК України врегульовано, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Згідно з пунктом 43.3 статі 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Відповідно до наданих позивачем документів станом на 31.12.2012 року у останнього наявна переплата на загальну суму 15  192  416,46 грн.
Натомість, переплата у розмірі 5  943  659, 54 грн. виникла у позивача у 2016 році. В даному випадку не можливо застосовувати 1095 строк з дня здійснення такої переплати, оскільки така переплата формувалась з 2012 року та до кінця 2016 року змінювалась, як у бік збільшення, так і у бік зменшення. Отже, переплата, яку просить повернути позивач, сформувалась у 2016 році, така переплата підтверджена, у тому числі контролюючим органом за даними інтегрованої картки платника податків ТОВ "УКР-ТОК" за кодом бюджетної класифікації 11021000 (податок на прибуток приватних підприємств) (далі - ІКП) станом на 14.03.2019 року.
За таких обставин, 1095 строк слід обраховувати з 2016 року.
Між тим, своє право на повернення помилково сплачених коштів ТОВ «Українська транспортно-операторська компанія» реалізовувала шляхом подання відповідних заяв у 2016, 2018, 2019 роках, проте, не з залежних від позивача обставин, відповідного висновку відповідачем до органу казначейства подано не було.
До того ж, Головне управління ДФС у м. Києві у листі від 15.03.2019 року №48440/10/26-15-12-03-11 не відмовило позивачу у поверненні надміру сплачених коштів з податку на прибуток у зв`язку із пропуском строку, а вказало, що питання щодо повернення сплачених сум з податку на прибуток підприємств за напрямом перерахування коштів, що виникли внаслідок зменшення задекларованих зобов`язань з податку на прибуток, може бути розглянуто після проведення контрольно-перевірочних заходів та з врахуванням пункту  102.5  статті  102 ПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві сформувати та подати відповідному органові Державної казначейської служби України висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська транспортно-операторська компанія» від 28.02.2019 року №02/19-03.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.