ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5164/21 Справа № 178/1464/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Деркач Н.М.,
суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М., 
за участю секретаря Піменової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агросвіт» про дострокове припинення договору оренди землі шляхом його розірвання , -  

В С Т А Н О В И В:

       У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку їй належить земельна ділянка площею 6,8393 га. 
       28 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та відповідачем був укладений договір оренди №48 вищезазначеної земельної ділянки, згідно умов якого позивачка передала в оренду земельну ділянку відповідачу строком на 10 років, але через 5 років дію договору можна припинити за бажанням орендодавця. Згідно з умовами договору відповідач повинен був виконати свої зобовязання щодо сплати орендної плати в грошовій формі з урахуванням коефіцієнту індексації, але протягом 2017-2018 років, відповідачем була виплачена орендна плата тільки в натуральній формі – сільськогосподарською продукцією, що має ознаки систематичності, що суперечить вимогам ст. 22 Закону України «Про оренду землі», тобто відповідач допустив факт неналежного виконання умов договору. Протягом 2017 та 2018 років відповідачем не сплачено земельний податок. 
       На підставі наведеного позивач просила суд припинити договір № 48 оренди земельної ділянки, загальною площею 6,8393 га, кадастровий номер 1222088600:01:036:0026, яка розташована на території Червонопромінської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, укладений 28 вересня 2011 року від імені ОСОБА_1 з ТОВ «Агрофірма «Агросвіт» та стягнути судові витрати. 
        Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
        Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог. 
       Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом не взято до уваги систематичну несплату відповідачем орендної плати у грошовій формі та земельного податку за 2017-2018 роки. Крім того, апелянт зазначає про те, що орендна плата за 2019-2020 роки нею не отримана взагалі.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №097970, виданого Криничанською райдержадміністрацією 27 вересня 2003 року, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,8393 га, кадастровий номер 1222088600:01:036:0026, яка розташована на території Червонопромінської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.
       28 вересня 2011 року між ТОВ «Агрофірма «Агросвіт» та ОСОБА_1 укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 2262 грн. за кожен рік. 
       Відповідно до умов договору ОСОБА_1 надала вказану земельну ділянку ТОВ «Агрофірма «Агросвіт» у користування строком на 10 років. 
       Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить на момент підписання договору 2262 грн. на рік, у тому числі прибутковий податок 15% - відрахований згідно діючого законодавства, або натуральна оплата. Орендна плата платиться орендарем протягом терміну дії договору оренди, але не пізніше, ніж з 30.07 до 31.01 кожного року. 
       Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що орендна плата за 2017-2018 роки була видана відповідачем лише у натуральній формі - сільгосппродукцією, тобто орендарем було частково виконано договір, у зв”язку з чим позивачем було направлено ТОВ «Агрофірма «Агросвіт» заяву про припинення дії договору №48 від 28 вересня 2011 року, що підтверджується копією поштової накладної. 
       Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем у 2017-2018 роках частково виконано умови договору оренди земельної ділянки шляхом виплати орендної плати в натуральній формі.
       Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
       Згідно зі статтями 263–265 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. В мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.
       Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.
       Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
       Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
       Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
       Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда
землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
       Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
       Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
       У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.
       Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
       Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
       Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.
       Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 , серед іншого посилалася на те, що відповідачем виплачено орендну плату за 2017-2018 роки не повністю, тільки у натуральній формі. При цьому не сплачено прибутковий податок, що передбачено п.9 договору оренди земельної ділянки № 48 від 28 вересня 2011 року, укладеного сторонами у справі.
       Матеріалами справи встановлено, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу орендної плати у передбаченому договором розмірі протягом 2017-2018 років. Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області станом на 01.12.2019 року за позивачем обліковується заборгованість по земельному податку у сумі 2688,39 грн., сплата якого покладена на відповідача згідно договору оренди земельної ділянки № 48 від 28.09.2011 року. (а.с.39) 
       Апеляційний суд погоджується з доводами позивача про те, що часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору.
       Суд першої інстанції вищевказаних обставин та норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не врахував та неправильно вирішив спір по суті.
       За таких обставин колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 помилковим, у зв”язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
       На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1921 грн.
       Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
       Заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
       Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агросвіт» про дострокове припинення договору оренди землі шляхом його розірвання задовольнити.
       Розірвати договір № 48 оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,8393 га, кадастровий номер 1222088600:01:036:0026, яка розташована на території Червонопромінської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, укладений 28 вересня 2011 року від імені ОСОБА_1 з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агросвіт».
       Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма «Агросвіт” на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1921 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді:                                                                        Н.М. Деркач

                                                                       І.Ю. Ткаченко

                                                                       М.М. Пищида