ф
УХВАЛА

10 червня 2021 року  
Київ
справа №380/1479/20
адміністративне провадження №К/9901/7485/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року
за позовом Приватного підприємства "Добро-Буд" 
до Головного управління Держпраці у Львівській області 
про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, 
УСТАНОВИВ :
Ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2021 року касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року залишено без руху з підстав передбачених частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору.
28 квітня 2021 року до Верховного Суду на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху та усунуто зазначені в ній недоліки. 
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права.
На підтвердження своїх доводів у касаційній скарзі відповідач вказує, що в оскаржуваних судових рішеннях суди неправильно застосували норми матеріального права, а саме положення статей 24, 259, 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статті 628, 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункти 2, 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року№823 (далі - Порядок № 823), положення частин четвертої, п`ятої статті 2, частини одинадцятої статті 4, частини третьої статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон України № 877-V) та пункти 2, 3, 5 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого    Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509    (далі - Порядок №509).
Скаржник наголошує, що вищевказане спричинило прийняття необґрунтованого та безпідставного рішення про відсутність підстав для накладення штрафу за результатами проведення інспекційного відвідування ПП «Добро-Буд».
Крім того, скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті без урахування судами правового висновку Верховного Суду, висловленого у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17, від 30 липня 2020 року у справі №    160/8063/18 та від 26 вересня 2018 року у справі № 822/723/17, який встановлює, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. При цьому, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
Заявник також звертає увагу на необхідність врахування при вирішенні спірних правовідносин висновків Верховного Суду, висловленого у постанові від  09 липня 2020 року у справі № 821/851/17 та просить врахувати те, що дії позивача щодо надання трудовому договору форми цивільно-правового договору перешкоджають реалізації права фізичної особи на працю, гарантованого Конституцією України та КЗпП України, шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, права на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки тощо.
На протиправність вказаних судових рішень, на думку скаржника, впливає також неврахування при вирішенні спірних правовідносин позицій Верховного Суду, висловлених у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18, від 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/19, а також у постанові від 20 липня 2020 року у справі № 809/164/17 у якій суд зазначив, що правовідносини фактично є трудовими, у разі якщо вони не містять конкретних фізичних величин або ж об`ємів робіт; в свою чергу, працівник виконує певні функції за конкретною посадою, а не індивідуально-визначену роботу
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року, з метою з`ясування правильності застосування судами положень статей 24, 259, 265 КЗпП України, статей 628, 901 ЦК України, пунктів 2, 5 Порядку № 823, положень частин четвертої, п`ятої статті 2, частини одинадцятої статті 4, частини третьої статті 6 Закону № 877-V  та пунктів 2, 3, 5 Порядку №509, а також необхідності врахування при вирішенні спірних правовідносин правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17, від 29 червня 2018 року у справі № 822/723/17, від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18, від 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/19, від 20 липня 2020 року у справі № 809/164/17, від 09 липня 2020 року у справі № 821/851/17 та від 30 липня 2020 року у справі № 160/8063/18.
Касаційна скарга подана у строк, передбачений статтею 329 КАС України, відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року за позовом Приватного підприємства "Добро-Буд" до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.
2. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи №    380/1479/20.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до 25 червня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                              І.В. Желєзний
          С.М. Чиркін