ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року	Львів	Справа № 500/2790/20 пров. № А/857/1695/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Ніколіна В.В., Гінди О.М.,
за участю секретаря судового засідання                    Юник А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року (головуючий суддя Шульгач М.П., м. Тернопіль, повний текст складено 30.11.2020) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0000080902, 0000100902, 0000090902, 00000110902,-
В С Т А Н О В И В :
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №№: 0000080902, 0000100902, 0000090902, 00000110902 від 14.09.2020; визнати протиправним та скасувати акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі, зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального № 659/19-00-32- 01/2841618717 від 02.09.2020 про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року позов задоволено частково, скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 14.09.2020 № 0000080902, 0000100902, 0000090902, 00000110902. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Тернопільській області (вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, ЄДРПОУ 43142763) в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 4204,00 грн. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку та просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року і винести постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що Головним управління ДПС у Тернопільській області 01.09.2020 о 13:15 год. проведено фактичну перевірку АЗС, що розташована за адресою: м.Кременець, вул.Лятуринської, 15/12 та належить ФОП ОСОБА_1 та встановлено факт реалізації пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання, а саме: реалізовано дизельне паливо на суму 200,00 грн. без видачі розрахункового документа встановленої форми (фіскальний чек), також, на момент перевірки не надано посадовим особам (службовим) контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що пов`язані із предметом перевірки, які підтверджували б облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться на місці продажу (господарському об`єкті), та не ведеться у порядку, передбаченому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації, чим порушено вимог п.І.п.2 та п.12 ст.З Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ зі змінами та доповненнями та ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»№481/95-ВР від 19.12.1995 (із змінами та доповненнями).
Перевірка була проведена на підставі Наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області №1172 від 01 вересня 2020 р. «Про проведення фактичної перевірки» і здійснена на законних підставах та у встановленому законом порядку.
Апелянт зазначає, що твердження позивача про те, що наказ на проведення перевірки не було вручено, не відповідає дійсності, оскільки на наказі, який додається у додатках до відзиву, чітко вбачається розписка про ознайомлення з наказом і отримання копії 01.09.2020 року, що судом першої інстанції не досліджувалося.
Також, згідно із ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Наказ про проведення перевірки був вручений платнику податку, а також направлення на перевірку, видані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надавалися на підтвердження того, що працівниками контролюючого органу дотримані норми податкового законодавства щодо проведення перевірки, і спростування помилкового судження позивача. Зокрема, звертає увагу, що у направленні на проведення перевірки і у наказі (як встановлено у ПК України) зазначаються реквізити суб`єкта або об`єкта, перевірка якого проводиться, що є логічним при проведенні перевірки об`єкта, суб`єктом господарювання якого не встановлено, тому перевірка проводилася «торгового об`єкта АЗС за адресою: АДРЕСА_2 ».
Згідно з п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до п.86.5 ст.85 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (із змінами та доповненнями) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. 
Відтак, згідно з абз.23 ч.2 ст.17 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»: до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону, - 500000 гривень.
Контролюючим органом встановлено факт реалізації пального за адресою: АДРЕСА_1 іншим особам, що підтверджується в акті перевірки, поясненнях ОСОБА_1 та повідомленні ОСОБА_4 , що також не були досліджені судом першої інстанції.
Оскільки, розрахункову операцію на повну суму покупки 200,00 грн. не проведено через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, згідно з п.І.п.2 та п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (із змінами та доповненнями), що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані робити.
Згідно з п. 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95- ВР від 06.07.1995 (із змінами та доповненнями) суб`єкт господарювання зобов`язаний вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Перевіркою встановлено, що позивачем не забезпечено ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в загальній сумі 33 000,00 грн.
Відповідальність, визначена в ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.
Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (стаття 83 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Підпунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання-з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Відповідно до пункту 44.6 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Статтею 51 Цивільного кодексу України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно - правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
Статтями 3,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
З урахуванням зазначених вимог будь-які документи навіть за наявності всіх передбачених чинним законодавством формальних реквізитів таких документів мають силу первинних лише у разі фактичного здійснення господарських операцій. Тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарських операцій.
Згідно з п.121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Відповідно до ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно із ст. 110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова, адміністративна, кримінальна.
Згідно з п.111.2 ст. 111 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
Стаття 112 ПК України визначає, що притягнення до фінансової відповідальності платників податків за порушення законів з питань оподаткування, іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не звільняє їх посадових осіб за наявності відповідних підстав від притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності.
Аналізуючи вище зазначені норми, апелянт зазначає, що відповідно до податкового законодавства, ФОП ОСОБА_1 повинен нести фінансову відповідальність. Судова справа, в якій розглядалося притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не має юридичної сили в цьому адміністративному провадженні, оскільки це є інший вид відповідальності.
Факт реалізації пального відбувся на території АЗС, і про те, що колонка, через яку здійснювався відпуск пального, знаходиться на території, яка належить Позивачу, контролюючий орган як доказ, надав фотознімки.
У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Тернопільській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , а саме: «торгового об`єкту АЗС по вул. Лятуринської м. Кременець» з питань наявності ліцензії на право виробництва, зберігання, здійснення оптової та роздрібної торгівлі пальним, реєстрації акцизних складів, обладнання та реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, дотримання встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюються вимогами Закону України від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», Закону України від 06.07.1995 № 265/95 -ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». За результатами перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі, зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального № 659/19-00-32- 01/ НОМЕР_1 від 02.09.2020. Перевіркою встановлено: факт реалізації товарів (пального) вартістю 200 грн., та порушення порядку проведення розрахунків.
На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області прийнято податкові повідомлення - рішення. №№: 0000080902, 0000100902, 0000090902, 00000110902 від 14.09.2020 року. 
За результатами перевірки складено також протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155 -1 КУпАП. 
Постановою Кременецьким районним судом Тернопільської області від 22.09.2020 у справі № 601/1718/20 встановлено, що матеріали справи не містять жодного доказу факту продажу пального ОСОБА_1 01.09.2020. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що за даною адресою працює АЗС по продажу паливних матеріалів. Орган владних повноважень їх не надав, а суд таких не встановив. Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку до переліку господарської діяльності ОСОБА_1 не входить продаж паливних матеріалів та продуктів. Крім того, ОСОБА_1 має право на зберігання пального згідно ліцензії ГУ ДПС у Тернопільській області № 43142763. Даною постановою закрито провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_3 , за частиною 1 статті 155 -1 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно податкового повідомлення № 00000110902 від 14.09.2020 встановлено порушення п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», сума штрафних санкцій — 20 грн.. 
Згідно податкового повідомлення-рішення № 0000090902 від 14.09.2020 встановлено порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», сума штрафних санкцій - 66 000 грн.
Згідно податкового повідомлення рішення № 0000100902 від 14.09.2020 встановлено порушення ч. 2 ст. 15, абз. 23 ч. 2 ст. 17- Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу, спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», сума штрафних санкцій - 500000 грн. 
Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що згідно п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів, тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній, формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Згідно п. 12 ст. 3 цього Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. 
У наказі та в акті перевірки зазначено, що об`єктом перевірки є АЗС. Однак за адресою по вул. Лятуринської, 15/12 м. Кременець юридично відсутня АЗС. 
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» дія даного Закону поширюється на суб`єктів господарювання які здійснюють розрахункові операції та/або в безготівковій формі у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Згідно абз. 23 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої Зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону, - 500000 гривень.
Згідно податкового повідомлення-рішення - № 0000080902 від 14.09.2020 перевіркою встановлено порушення п. 85.2 .ст. 85 Податкового Кодексу України, згідно якого платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Сума штрафних санкцій - 1020 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови Кременецького районного суду від 22.09.2020 факту реалізації пального на суму 200 грн. не було, та разом з тим встановлено, що за даною адресою АЗС не знаходиться. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач під час апеляційного розгляду стверджував, що заправна колонка, яка є на фотознімках йому не належить, а її використовує інша особа, він же лише зберігає пальне для особистого використання згідно наданої ліцензії.
Відповідачем дані твердження нічим не спростовано.
Тому, суд вірно вважав, що оскільки оспорювані податкові повідомлення-рішення від 14.09.2020 № 0000080902, 0000100902, 0000090902, 00000110902 фактично грунтувалися на цих двох фактах, а дані факти спростовані, то податкові повідомлення-рішення від 14.09.2020 № 0000080902, 0000100902, 0000090902, 00000110902 підлягають скасуванню.
Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції, що не підлягає задоволенню вимога про визнання протиправним та скасувати акт про результати фактичної перевірки № 659/19-00-32-01/ НОМЕР_1 від 02.09.2020, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, даний акт не породжує будь-яких обмежень чи зобов`язань для позивача, сам по собі акт податкової перевірки не створює правових наслідків.    
З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.  
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року по справі № 500/2790/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 В.В. Ніколін
                                                                                          О.М. Гінда
повний текст складено 30.04.2021