Ухвала
 
27 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 520/11358/15-ц
 
провадження № 61-7539ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Довбишева Дмитра Олександровича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики, укладеним у формі розписки від 14 жовтня 2010 року, в сумі 108 000,00 доларів США.
 
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , у якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати договір про відступлення прав вимоги від 22 квітня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про передачу прав вимоги за борговою розпискою від 14 жовтня 2010 року, укладеною між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , недійсним, зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал боргової розписки від 14 жовтня 2010 року на суму 108 000,00 доларів США, укладеною між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оригінали правовстановлюючих документів, виданих на ім`я ОСОБА_1 на дачний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: рішення Київського районного суду від 26 листопада 2008 року по справі №2-6842; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 березня 2009 року № 22217210, реєстраційний № 26750959.
 
27 червня 2017 року судом, за клопотанням третьої особи ОСОБА_2 , було замінено позивача - ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 за первісним позовом 
 
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовлено.
 
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано договір про відступлення прав вимоги від 22 квітня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про передання прав вимоги за борговою розпискою від 14 жовтня 2010 року, укладеною між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , недійсним. У задоволені решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Проведено розподіл судових витрат.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Апеляційну ОСОБА_2 задоволено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в розмірі 108 000,00 доларів США.
 
У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У травні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Довбишева Д. О. на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження. Оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, повний текст якої складено 05 квітня 2021 року, є 05 травня 2021 року, а касаційну скаргу направлено до Верховного Суду 30 квітня 2021 року, строк на касаційне оскарження заявником не пропущено. 
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Довбишев Д. О., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 22 квітня 2015 року, змінити вказане рішення в частині підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове судове рішення в цій частині.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, провадження № 12-97гс18, від 20 січня 2021 року у справі № 1512/1742/2012, провадження № 61-12778св19, від 20 січня 2021 року у справі № 344/19009/18, провадження № 61?10448св20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
 
Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 може вчинити дії, направлені на примусове виконання оскаржуваної постанови, що призведе до порушення прав заявника.
 
Враховуючи, що зазначені заявником обставини не дають достатніх підстав для висновку про необхідність зупинення виконання судового рішення, оскільки не містять підтвердження здійснення виконавчих дій з виконання вказаного судового рішення, у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року слід відмовити.
 
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 520/11358/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії.
 
Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Довбишева Дмитра Олександровича про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 червня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян