УХВАЛА

24 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/3155/20
адміністративне провадження № К/9901/18109/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,                          
суддів: Бившевої Л.І., Васильєвої І.А.
розглянувши матеріали касаційної скарги Одеської митниці Держмитслужби на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №420/3155/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,
У С Т А Н О В И В:
Одеська митниця Держмитслужби звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 судом з`ясовано такі обставини.
Зі змісту касаційної скарги та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що за результатами звернення Одеської митниці Держмитслужби до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції вперше таку апеляційну скаргу було повернуто ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 через невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору.
Одеська митниця Держмитслужби вдруге подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, у якому поважність причин пропуску строку аргументована неможливістю своєчасного звернення із апеляційною скаргою у зв`язку із запровадженням на території України карантину.
Проте судом апеляційної інстанції наведені причини визнано неповажними, внаслідок чого ухвалою від 01.03.2021 апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишено без руху на підставі частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України для надання можливості скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги та зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Так, судом визнано безпідставними посилання відповідача на продовження процесуальних строків у зв`язку із карантинними обмеженнями, оскільки положеннями пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3    розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України    в редакції    Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом (тобто, 06.08.2020), в той час як апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 26.10.2020 подано 16.02.2021.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд керувався положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
У межах встановленого ухвалою від 01.03.2021 строку Одеська митниця Держмитслужби звернулася до суду апеляційної інстанції із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому містились посилання на те, що пропуск процесуального строку відбувся у зв`язку з надмірним навантаженням працівників митного органу, що обумовлене постійними кадровими змінами, а також карантинними заходами, проте суд апеляційної інстанції такі доводи визнав неповажними та відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частин першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
Під час оцінки поважності причин пропуску строку суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що доводи митного органу, які викладені у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, є неприйнятними, оскільки зазначені обставини не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень. 
Відповідно до пункту 4 частин першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Отже наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Таким чином особа, маючи намір добросовісної реалізації належного їй права на апеляційний перегляд справи, повинна забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Доводи ж касаційної скарги зводяться до того, що скаржник не мав можливості вчасно сплатити судовий збір, що вплинуло на строк звернення з апеляційною скаргою, проте вони не спростовують мотивів, покладених судом апеляційної інстанції в основу оскаржуваного судового рішення, як і не свідчать про порушення процесуальних норм при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої    статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України     є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої    статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Одеській митниці Держмитслужби у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №420/3155/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду                                                                                    С.С.Пасічник

         Л.І.Бившева 

                                                                                                                   І.А.Васильєва