УХВАЛА

03 червня 2021 року  
м. Київ
справа №161/15661/16-а
адміністративне провадження №К/9901/19594/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020   року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №   161/15661/16-а за позовом ФОП ОСОБА_1 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:
ФОП ОСОБА_1 23 листопада 2016   року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №   24, винесену 09.11.2016 начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Маслюком Юрієм Олександровичем.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 20.02.2020 скасовано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 10.03.2020 дану адміністративну справу було передано за підсудністю до Волинського окружного адміністративного суду.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020   року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021   року, у задоволенні позову відмовлено.
Вважаючи судові рішення такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм матеріального права, посилаючись на те, що судом в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду: від 07.02.2019 у справі №   201/3017/17, від від 27.02.2019 у справі №   210/3059/17, від 20.05.2020 у справі №   160/4401/19, від 28.03.2018 у справі №   742/3757/16, від 31.01.2019 у справі №   760/10803/15, від 19.09.2019 у справі №   686/21230/16, від 10.09.2019 у справі №   486/92/17, від 14.11.2019 у справі №   815/1570/16, від 06.12.2019 у справі №   804/7725/17, від 24.12.2019 у справі №   360/403/19, позивач 26   травня 2021   року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
В касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.
Відповідно до частин першої та другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
На обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, ФОП ОСОБА_1 , зазначає, що повний текст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду на його адресу не направлявся, у зв`язку з недостатнім фінансовим забезпеченням діяльності судів, зокрема, відсутністю достатніх асигнувань на оплату послуг з пересилання поштової кореспонденції. На підтвердження даної обставини заявником надано копії запитів на отримання копії рішення суду та копію листа-відповіді Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Перевіривши доводи поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, наведені у заяві про поновлення строку, колегія суддів вважає, що наведені скаржником обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, виходячи з такого.
З матеріалів касаційної скарги судом встановлено, що оскаржувану постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалено 15 березня 2021   року (повний текст складено 18 березня 2021   року), а копію оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції скаржник отримав особисто 27 квітня 2021   року, що підтверджується доданою до касаційної скарги копією рішення суду апеляційної інстанції з підписом позивача про її отримання.
Таким чином, ФОП ОСОБА_1 , отримавши 27 квітня 2021   року копію повного тексту судового рішення, направив засобами поштового зв`язку касаційну скаргу в межах тридцятиденного строку з дня його вручення, що відповідно до частини другої статті   329   КАС   України є підставою для поновлення процесуального строку.
Розглянувши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин його пропуску та наявність підстав для його поновлення.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд підстав для повернення касаційної скарги, відмови у відкритті касаційного провадження або інших умов, що унеможливлюють відкриття касаційного провадження, не вбачає.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Заявник у своїй касаційній скарзі посилається на підпункт «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, яким обумовлено, що касаційному оскарженню не підлягають судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: б) особа, яка подає касаційну скаргу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.
На обґрунтування вищезазначених доводів скаржник зазначає наступне: судовими рішеннями встановлено, що передана замовнику проектна документація для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розроблена з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування, будівельних норм, державних стандартів і правил. Враховуючи те, що відповідно до пункту 20 Порядку проведення професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, рішення про позбавлення виконавця кваліфікаційного сетрифіката приймається Комісією на підставі, в тому числі, акта про виявлення контролюючими органами фактів порушення виконавцем вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері містобудування, заявник позбавлений можливості спростувати вищезазначені обставини при розгляді іншої справи
Наведені скаржником доводи свідчать про наявність у даному випадку обставин, передбачених підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Таким чином, підставою для відкриття касаційного провадження у справі №   161/15661/16-а є оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України та посилання скаржника у касаційній скарзі на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права у випадку, якщо судом в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України).
До касаційної скарги додані її копії відповідно до кількості учасників справи та документ про сплату судового збору.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Поновити строк на касаційне оскарження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020   року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №   161/15661/16-а за позовом ФОП ОСОБА_1 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020   року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №   161/15661/16-а за позовом ФОП ОСОБА_1 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.
Витребувати з Волинського окружного адміністративного суду матеріали справи №   161/15661/16-а за позовом ФОП ОСОБА_1 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Л.В. Тацій
Суддя                                                                                          А.Ю. Бучик
Суддя                                                                                          С.Г. Стеценко