Справа № 297/2188/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        28 травня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2020 року, ухвалене головуючим суддею Ільтьо І.І., за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій сумі на дитину,

встановив:

У жовтні 2020 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій сумі на дитину.
Позов мотивувала тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на повному її матеріальному утриманні та вихованні. Рішенням Берегівського районного суду від 27 лютого 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано та визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказувала, що син потребує медичного обстеження та лікування, однак відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, ухиляється від його виховання. ОСОБА_1 має нерегульований мінливий дохід, є здоровим чоловіком і має змогу заробляти і надавати кошти на утримання дитини. Крім того у нього наявне рухоме та нерухоме майно, яке дає йому прибуток достатній щоб він був у змозі сплачувати аліменти. Інших дітей у нього немає, батьки на його утриманні не перебувають. 
Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 7000 грн. щомісячно, і до досягнення сином повноліття.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого в АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 7 000 грн., щомісячно,  починаючи з дня подання заяви до суду з 19.10.2020 і до досягнення ним повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. 

ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду від 02.12.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1 700 грн. Всупереч вимог закону позивач, заявляючи вимогу про стягнення із нього аліментів у твердій грошовій суму в розмірі 7000 гривень, не довела має матеріальну спроможність сплачувати таку суму, а суд, задовольняючи позов у повному обсязі, не перевірив його майновий стан, як платника, не врахував наявність у нього інших дітей та не взяв до уваги його стан здоров`я.
Заявляє, що він не ухиляється від виконання свого обов`язку з утримання сина і завжди виконував зобов`язання щодо дитини, з моменту розірвання шлюбу і до часу, поки працював як сезонний працівник за кордоном України і мав змогу утримувати дитину в таких обсягах, які влаштовували колишню дружину, і тому жодних спорів між ними не було. Однак через погіршення стану здоров`я він вимушений був повернутися додому і заробітки втратив, як і попередню можливість надання грошового утримання сина. 
Крім того вказує що він вдруге одружився і на його утриманні перебуває дружина, малолітній син,  ІНФОРМАЦІЯ_5  і малолітня донька дружини, ОСОБА_5 , 2016 року народження, від її попереднього шлюбу. Ця обставина також судом не була врахована під час прийняття рішення щодо визначення розміру аліментів.
Оскільки він не має постійного місця роботи, хворіє («остеохондроз хребта із защемленнями попереково-крижового відділу хребта, які порушують функції ходи та опори»), що обмежує його у виборі роботи та тривалості її виконання. У достатньому обсязі, доходів не отримує, не має у власності рухомого чи нерухомого майна, земельних ділянок, будь-яких заощаджень на банківських рахунках чи інших грошових коштів, які б дозволяли йому сплачувати аліменти у розмірі 7 000 грн. щомісячно.
Позовні вимоги визнає частково та здатний сплачувати аліменти в розмірі 1 700 грн. на утримання неповнолітнього сина.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію вказаної ухвали суду ОСОБА_1 отримав 22.04.2021, а ОСОБА_2 20.04.2021, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з 18.07.2009 сторони перебували в шлюбі, який між ними було розірвано згідно з рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.02.2014 (а.с. 18-19).

Від даного шлюбу в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 17).

Відповідно до довідки Нижньореметівської сільської ради Берегівського району №440 від 08.10.2020, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 (а.с. 20). 

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, врахувавши матеріальне становище відповідача, який не має постійного місця роботи, а також обов`язок утримувати неповнолітнього сина, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути 7000 грн. аліментів на утримання сина.

Однак з визначеною судом першої інстанції сумою стягнутих з відповідача аліментів, апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за неповнолітньою донькою, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, часткове визнання ним позову, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року – 2218 гривень, з 1 липня – 2318 гривень, з 1 грудня – 2395 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, що безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.

ОСОБА_1 не працює, вказане не заперечується позивачем та було встановлено в судовому засіданні, доходів у достатньому розмірі не отримує, що підтверджується витягом з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №10247 від 24.02.2021, хворіє та йому встановлено діагноз «остеохондроз хребта із защемленнями попереково-крижового відділу хребта, які порушують функції ходи та опори» (довідка №39 від 23.02.2021 що видана поліклінічним відділенням Великоберезнянської лікарні), та відповідно до довідки Великоберезнянської селищної ради за №582 від 23.02.2021 не має у власності рухомого чи нерухомого майна та земельних ділянок.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 27.01.2021 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 .

На утриманні відповідача знаходиться малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Та відповідно до ст.ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З урахуванням стану здоров`я та матеріального становища ОСОБА_1 , який офіційно не працює, має мінливий дохід, відсутності доказів наявності інших джерел заробітку(доходу), перебування на його утриманні дружини ОСОБА_6 та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , часткового визнання ним позову, апеляційний суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 2 000 грн., щомісяця.

За встановлених обставин з врахуванням вимог ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначеного розміру аліментів шляхом зменшення, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина.

Враховуючи наведене та керуючись приписами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2020 року змінити в частині визначеного розміру стягнутих аліментів у твердій грошовій сумі з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого в АДРЕСА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зменшення таких з суми 7 000,00 грн. до суми 2 000,00 грн., щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У решті вирішених питань, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 28 травня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: