УХВАЛА

19 травня 2021 року  
Київ
справа №280/3167/20
адміністративне провадження №К/9901/16441/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Данилевич Н.А., Кашпур О.В.
перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним  і скасування рішення наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому просив: визнати протиправним і скасувати рішення створеної Генеральним прокурором кадрової комісії №1 від 02 квітня 2020 року №7 про неуспішне проходження ним атестації у зв`язку з неявкою; визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Запорізької області від 24 квітня 2020 року про звільнення його з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області; поновити на займаній або рівнозначній посаді, яку він займав станом на 24 квітня 2020 року та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 02 квітня 2020 року №7 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою». Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Запорізької області від 24 квітня 2020 року №693к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 27 квітня 2020 року. Поновлено позивача в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення  управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області з 28 квітня 2020 року. Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 квітня по 04 грудня 2020 року у розмірі 180 232,47 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
30 квітня 2021 року Офіс Генерального прокурора подав касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить переглянути та скасувати судове рішення на підставі пунктів 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України та відмовити в позові.
Предметом спору у цій справі є правомірність звільнення позивача з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», на виконання вимог підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ від 19 вересня 2019 року (далі - «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ).
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є, зокрема, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Підставою оскарження судових рішень Офіс Генерального прокурора, зокрема, зазначив відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень підпунктів 1, 2  пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ при звільненні прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» у разі відкликання ним до проходження атестації заяви про переведення до Офісу Генерального прокурора та про намір у зв`язку з цим її пройти.
Аналізуючи зміст оскаржуваних судових рішень та ураховуючи обставини, установлені судами у цій справі, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 четвертої статті 328 КАС України у межах застосування судами положень Закону №113-ІХ при звільненні прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» у разі відкликання ним заяви про переведення та проходження атестації.
Крім того, Офіс Генерального прокурора послався на те, що поновлення судами позивача на рівнозначній посаді не відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування положень статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), висловленим у інших справах, зокрема, у справі №811/952/15.
Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанції на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, висловлених у справі №811/952/15 щодо застосування положень статті 235 КЗпП України. 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним  і скасування рішення наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. Витребувати справу №280/3167/20 із Запорізького окружного адміністративного суду.
3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4.  Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судового рішення. 
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                           С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                              Н.А. Данилевич
                                                                                                              О.В. Кашпур